ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2024 року
м. Хмельницький

Справа № 672/1003/23
Провадження № 22-ц/4820/647/24

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії
суддів судової палати з розгляду цивільних справ
Ярмолюка О.І. (суддя-доповідач), Грох Л.М., Янчук Т.О.,
       секретар        судового засідання        Чебан О.М.,
       з участю        представника позивачки         ОСОБА_1 ,
               представниці відповідача         ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на дітей за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Городоцького районного суду Хмельницької області від 12 січня 2024 року,

встановив:

1.Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У серпні 2023 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на дітей.
ОСОБА_3 зазначила, що з 29 вересня 2013 року вона перебувала з ОСОБА_4 у зареєстрованому шлюбі, в якому сторони мають троє дітей: сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дочку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дочку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Після початку повномасштабної війни в Україні позивачка проживає з дітьми в Польщі, а відповідач не утримує дітей і не надає їм матеріальної допомоги.
За таких обставин ОСОБА_3 просила суд стягнути з ОСОБА_4 на свою користь аліменти на сина ОСОБА_5 , дочку ОСОБА_6 та дочку ОСОБА_7 у розмірі частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дітьми повноліття.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Городоцького районного суду Хмельницької області від 12 січня 2024 року позов задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_4 на користь  ОСОБА_3 аліменти на утримання сина ОСОБА_5 , дочки ОСОБА_6 та дочки ОСОБА_7 у розмірі частини від заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 21 серпня 2023 року, до досягнення дітьми повноліття.
Допущено негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.
Стягнуто з  ОСОБА_4 на користь держави судовий збір у розмірі 1 073 грн 60 коп.
Суд керувався тим, що малолітні ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 проживають з позивачкою та перебувають на її утриманні, а ОСОБА_4 не надає дітям належної матеріальної допомоги, хоча за своїм матеріальним становищем він спроможний сплачувати ОСОБА_3 аліменти на дітей у такому розмірі.

Короткий зміст і узагальнені доводи апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову в позові. У разі зміни судового рішення ОСОБА_4 просить встановити аліменти на дочку ОСОБА_6 у розмірі частини від його доходу, що становить більше мінімально визначеного розміру аліментів на дитину. При цьому ОСОБА_4 послався на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.
Апеляційна скарга мотивована тим, що на утриманні ОСОБА_4 перебувають батьки похилого віку, які є особами з інвалідністю. Також із 25 листопада 2023 року з ОСОБА_4 проживають син ОСОБА_5 та дочка ОСОБА_7 , у зв`язку з чим він не може сплачувати аліменти на дітей у заявленому позивачкою розмірі. Суд першої інстанції не з`ясував усі обставини, не застосував правильно норми чинного законодавства, не дав належної оцінки зібраним доказам і дійшов помилкового висновку про обґрунтованість позову. Крім того, суд прийняв подані ОСОБА_3 із порушенням установленого порядку позовну заяву та заявлені докази, а також розглянув справу після закінчення робочого часу.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

У своєму відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_3 просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, указуючи на його законність та обґрунтованість.

2.Мотивувальна частина

Позиція суду апеляційної інстанції

Статтею 263 Цивільного процесуального кодексу України (далі – ЦПК України) встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення суду не відповідає.
Заслухавши учасників судового процесу та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково.
Суд першої інстанції не з`ясував обставини, якими обґрунтовувалися позовні вимоги та заперечення сторін, і не застосував норми статті 181 Сімейного кодексу України (далі – СК України).
У зв`язку з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, та неправильним застосуванням норм матеріального права оскаржуване рішення суду в частині розміру та періоду стягуваних аліментів підлягає зміні.
Також суд апеляційної інстанції має змінити розподіл судових витрат.

Встановлені судами першої та апеляційної інстанції обставини

З 29 вересня 2013 року ОСОБА_4 та ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі, в якому у них народилося троє дітей: син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дочка ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дочка ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Після початку повномасштабної агресії російської федерації проти України на початку березня 2022 року ОСОБА_3 разом із дітьми виїхала до Польщі. Відтоді діти проживали з нею та перебували на її утриманні, а відповідач не надавав їм матеріальної допомоги. 
З 25 листопада 2023 року син ОСОБА_5 та дочка ОСОБА_7 проживають з батьком ОСОБА_4 та перебувають під його опікою.
ОСОБА_4 має батьків похилого віку, батько ОСОБА_8 отримує пенсію за віком, а матір ОСОБА_9 – пенсію по інвалідності.

Мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції

Статтею 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-ХІІ та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
В силу статті 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Згідно зі статтею 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Як передбачено статтею 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.
Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що батьки мають рівні права та обов`язки щодо матеріального утримання дитини. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.
Отже, право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина.
За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) можуть бути присуджені з батька або матері дитини у частці від їх доходу або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків, разом із яким проживає дитина. При цьому розмір аліментів має забезпечувати гармонійний розвиток дитини та не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
При визначенні розміру аліментів суд зобов`язаний врахувати ряд обставин, визначених статтею 182 СК України.
Зібрані докази достовірно та об`єктивно вказують на те, що з початку березня 2022 року діти сторін разом із матір`ю ОСОБА_3 проживали в Польщі. Малолітні ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 відвідували навчально-виховні заклади та перебували на утриманні позивачки.
Встановивши, що ОСОБА_4 не надавав ОСОБА_3 належної матеріальної допомоги на утримання дітей, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про стягнення з відповідача на користь останньої аліментів на дітей.
При визначенні розміру аліментів судом враховано стан здоров`я та матеріальне становище дітей і платника аліментів, можливість надання утримання дітям їх матір`ю ОСОБА_3 .
Також суд першої інстанції правомірно врахував, що ОСОБА_4 є здоровою та працездатною особою, працює та отримує регулярний дохід, не має інших утриманців.
Посилання ОСОБА_4 на недоведеність позовних вимог і неправильність визначеного судом розміру аліментів суперечить фактичним обставинам справи та чинним нормам закону.
При цьому процесуальні дії суду не вплинули на обґрунтованість його висновків, а подана ОСОБА_3 до суду позовна заява за своїми формою та змістом відповідає вимогам статті 175 ЦПК України.
Водночас суд першої інстанції не врахував, що з 25 листопада 2023 року син ОСОБА_5 та дочка ОСОБА_7 стали проживати з батьком ОСОБА_4 і перебувати на його утриманні, внаслідок чого матір ОСОБА_3 втратила право на отримання аліментів на їх утримання.
З огляду на те, що на кожну дитину сторін припадає частка заробітку (доходу) ОСОБА_4 , то з нього слід стягнути аліменти на дітей: за період з 21 серпня до 24 листопада 2023 року на утримання сина ОСОБА_5 , дочки ОСОБА_6 та дочки ОСОБА_7 у розмірі частини заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно; з 25 листопада 2023 року на утримання дочки ОСОБА_6 у розмірі  частки заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до повноліття дитини.
В цій частині рішення суду слід змінити.
У разі зміни місця проживання дітей після ухвалення судом цього рішення сторони не позбавлені можливості звернутися до суду з позовом про присудження аліментів на дітей з іншого із батьків.

3.Висновки суду апеляційної інстанції

При вирішенні спору суд першої інстанції не з`ясував усі обставини справи та не застосував чинні норми закону, а тому ухвалене ним рішення в частині розміру та періоду стягуваних аліментів підлягає зміні.

Щодо судових витрат

Вирішуючи питання щодо зміни розподілу судових витрат, суд апеляційної інстанції враховує положення статті 141 ЦПК України, згідно якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових втрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (частина шоста статті 141 ЦПК України).
Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені Законом України від 8 липня 2011 року №3674-VI «Про судовий збір» (далі – Закон №3674-VI).
Відповідно до підпункту 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону №3674-VI за подання фізичною особою до суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір за ставкою 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
За змістом підпункту 6 пункту 1 частини другої статті 4 Закону №3674-VI за подання апеляційної скарги на рішення суду справляється судовий збір за ставкою 150% ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.
Згідно з пунктом 3 частини першої статті 5 Закону №3674-VI ОСОБА_3 звільнена від сплати судового збору за подання до суду позову про стягнення аліментів.
Оскільки позов ОСОБА_3 задоволено частково, а вимогу пропорційності розподілу судових витрат точно визначити неможливо, то судові витрати розподіляються між сторонами порівну.
У зв`язку з цим, із ОСОБА_4 на користь держави слід стягнути судовий збір за подання позову у розмірі 536 грн 80 коп. (2684?0,4:2).
Водночас ОСОБА_4 має бути відшкодовано за рахунок держави судовий збір за подання апеляційної скарги через підсистему «Електронний суд» у розмірі 644 грн 16 коп. (2684?0,4?150%?0,8:2).
Враховуючи вимоги частини десятої статті 141 ЦПК України, суд апеляційної інстанції вважає можливим звільнити ОСОБА_4 від сплати на користь держави судового збору за подання позову та відшкодувати останньому судовий збір за подання апеляційної скарги за рахунок держави у розмірі 107 грн 36 коп. (644,16-536,80).

Керуючись статтями 141, 374, 376, 381, 382, 384, 389, 390 ЦПК України,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.
Рішення Городоцького районного суду Хмельницької області від 12 січня 2024 року в частині розміру та періоду стягуваних аліментів, а також розподілу судових витрат змінити.
Стягнути з ОСОБА_4 (місце проживання – АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків – НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_3 (місце проживання – АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків – НОМЕР_2 ) аліменти на дітей: сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дочку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дочку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , - у розмірі частки заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 21 серпня 2023 року та до 24 листопада 2023 року включно.
Стягнути з ОСОБА_4 (місце проживання – АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків – НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_3 (місце проживання – АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків – НОМЕР_2 ) аліменти на дочку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі  частки заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 25 листопада 2023 року та до повноліття дитини.
Відшкодувати з Державного бюджету України на користь ОСОБА_4 (місце проживання – АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків – НОМЕР_1 ) 107 гривень 36 копійок судового збору за подання апеляційної скарги.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 27 березня 2024 року.

Судді:        О.І. Ярмолюк

       Л.М. Грох

       Т.О. Янчук

Головуючий у першій інстанції – Федорук І.М.                
Доповідач – Ярмолюк О.І.                                                        Категорія 50