ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2024 року
м. Хмельницький

Справа № 681/779/22
Провадження № 22-ц/4820/30/24

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії
суддів судової палати з розгляду цивільних справ
Грох Л.М. (суддя-доповідач), Янчук Т.О., Ярмолюка О.І.,
секретар судового засідання Шевчук Ю.Г.,
з участю сторін та їх представників, 
розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Полонського районного суду Хмельницької області в складі судді Горгулько Н.А. від 06 червня 2023 року.
Заслухавши доповідача, учасників справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, суд

в с т а н о в и в :

У серпні 2022 року ОСОБА_1 , звертаючись в суд з цим позовом до відповідача, вказувала, що рішенням Полонського районного суду Хмельницької області від 12.06.2017 року за нею та відповідачем визнано право власності на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 , а також на 1/2 частину земельної ділянки для обслуговування житлового будинку з господарськими спорудами. Позивачка вказувала, що починаючи з 2018 року і до теперішнього часу ОСОБА_2 практично у будинку не проживає, що призводить до його псування та руйнації. При невизначенності які саме приміщення та частина земельної ділянки кому з сторін належать, вирішити ці питання неможливо.
Оскільки з відповідачем виник спір щодо користування житловим будинком, просить суд провести розподіл житлового будинку та господарських споруд, розташованого по АДРЕСА_1 , що належить сторонам на праві спільної часткової власності з розмірами часток по 1/2 кожному, виділивши їй в натурі у власність 1/2 частину житлового будинку та господарських споруд, згідно варіантів розподілу визначених експертом, а саме, ту частину житлового будинку, в якій розташований вхід до цього будинку, а також виділити їй в натурі 1/2 частину присадибної земельної ділянки площею 0.1250 га із загальної площі земельної ділянки 0.2500 га кадастровий номер 6823686501:01:001:008 для обслуговування виділеної в натурі частини житлового будинку та господарських споруд, припинивши право спільної часткової власності на нерухоме майно і земельну ділянку.
Рішенням Полонського районного суду Хмельницької області від 06.06.2023 року позов задоволено частково.
Виділено ОСОБА_1 в натурі 1/2 частку співвласника у житловому будинку, що розташований по АДРЕСА_1 , а саме квартиру АДРЕСА_2 площею 62,5 м2 , яка, відповідно до висновку експерта №06-149/22 від 10.12.2022 року, складається з приміщень 1-3, 1-4, 1-5, ІІ, ІІІ та 1/2 частину господарської будівлі Б площею 43,35 м2, ринкова вартість яких становить 361586 грн., що складає 48/100 частин ринкової вартості будівель домоволодіння.
Виділено ОСОБА_1 1/2 частину земельної ділянки площею 0,1250 га, кадастровий номер 6823686501:01:001:0008, з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована по АДРЕСА_1 , яку у висновку експерта №06-149/22 від 10.12.2022 року позначено зеленим кольором.
Виділено ОСОБА_2 в натурі 1/2 частку співвласника у житловому будинку, що розташований по АДРЕСА_1 , а саме квартиру АДРЕСА_3 площею 60,0 м2, яка, відповідно до висновку експерта №06-149/22 від 10.12.2022 року, складається з приміщень 1-2, 1-1, І та 1/2 частину господарської будівлі Б площею 43,35 м2, погріб Б, ринкова вартість яких становить 389492,0 грн., що складає 52/100 частин ринкової вартості будівель домоволодіння.
Виділено ОСОБА_2 1/2 частину земельної ділянки площею 0,1250 га, кадастровий номер 6823686501:01:001:0008, з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована по АДРЕСА_1 , яку у висновку експерта №06-149/22 від 10.12.2022 року позначено жовтим кольором.
Припинено право спільної часткової власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на житловий будинок з господарськими спорудами, що розташовані по АДРЕСА_1 та на земельну ділянку кадастровий номер 6823686501:01:001:0008, з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована по АДРЕСА_1 .
Стягнуто зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 13953 грн. за зменшення ідеальної частки співвласника.
Стягнуто зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 половину понесених судових витрат – 599 грн. по сплаті судового збору та 7000 грн. витрат на проведення інженерно-технічної експертизи.
В решті позовних вимог відмовлено.
Стягнуто зі ОСОБА_2 на користь судового експерта Куті В.П. витрати за виклик в судове засідання в сумі 2157 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати як незаконне та задовольнити позов, виділивши їй у власність іншу 1/2 частину житлового будинку та господарських споруд згідно висновку експерта № 06-149-22 від 10.12.2022 року, - квартиру АДРЕСА_3 . На думку апелянтки, суд першої інстанції не взяв до уваги вимоги про виділення їй саме цієї частини житлового будинку, в якій розташований вхід до будинку, а це квартира АДРЕСА_3 згідно висновку експерта № 06-149/22 від 10.12.2022 року. Не враховано встановлення їй інвалідності 3-ї групи внаслідок хронічного захворювання хребта (грижі хребта), неспроможність користуватися квартирою АДРЕСА_2 , оскільки до неї немає окремого входу, а вхід до неї можливий лише через вікно і потребує переобладнання. Суд не вказав, хто має таке переобладнання виконати, а позивачка не спроможна зробити таке переобладнання.
Окрім цього, з апелянткою залишилися проживати троє дорослих дітей, які також не мають власного житла. ОСОБА_2 після розірвання шлюбу вигнав її з дітьми з дому і обмежив доступ до будинку, начепивши ланцюги з замками на хвіртку. Ключів у неї немає і досі відповідач не допускає її та дітей до належної їй частини житлового будинку, хоча сам мешкає у співмешканки у м. Полонному.
Вказані обставини роблять неможливим користування належною їй частиною частиною житлового будинку та господарських споруд.
Що стосується комунікацій, які нібито підвів відповідач до будинку, на що посилається суд, то крім електропостачання, яке було підведено під час шлюбу, в будинку нічого немає.
Під час огляду житлового будинку та господарських споруд встановлено, що система опалення будинку відключена, будинок не опалюється тривалий час, труби та батареї покриті іржою, підлягають демонтажу і заміні, підлога в приміщеннях кухні і кімнат прогнила і потребує заміни. Стіна в приміщенні кухні має тріщину. Прибудинкова територія захаращена сміттям і заросла бур`янами. Все це свідчить, що в будинку тривалий час ніхто не проживає, і спростовує висновок суду, що ОСОБА_2 залишився проживати у даному будинку, здійснює за ним догляд, проводить періодичні ремонти. 
У відзиві ОСОБА_2 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду - без змін. Твердження позивачки про те, що він не допускає її з дітьми до будинку, не відповідають дійсності. Після розірвання шлюбу з 2012 року ОСОБА_1 не проживає в будинку, не несе ніяких витрат по його утриманню. Спочатку вона проживала в м. Києві, а тепер фактично проживає в АДРЕСА_2 зі співмешканцем. 
В АДРЕСА_4 проживає їх дочка ОСОБА_3 з чоловіком і двома дітьми, мають власний будинок. Друга дочка ОСОБА_4 більше чотирьох років проживає за кордоном, в Польщі. Син ОСОБА_5 має зареєстроване місце проживання АДРЕСА_5 , а фактично проживає в АДРЕСА_2 , де й позивачка. В спірному будинку зареєстровані він і дочка ОСОБА_6 , а фактично живе лише він.
Він підтримує житловий будинок в належному стані, робив ремонт, міняв плитку, вікна (поставив два пластикових вікна), штукатурив, переробив дві печі, зробив дерев`яний паркан довжиною більше 20 м, пофарбував його, ремонтував гараж. Раніше до 2019 року в будинку був електричний котел, а останні три роки він опалює будинок дровами. Він, як і позивачка, є особою з інвалідністю ІІІ групи. 
В засіданні апеляційного суду апелянтка та її представник просили задовольнити апеляційну скаргу. 
Відповідач та його представник просили відхилити апеляційну скаргу як безпідставну.
Апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Так, судом встановлено, що рішенням Полонського районного суду Хмельницької області від 12.06.2017 року у справі № 681/97/17, що набрало законної сили, за позивачкою та відповідачем визнано право власності по 1/2 частині житлового будинку з господарськими спорудами в АДРЕСА_1 , а також по 1/2 частині земельної ділянки для обслуговування житлового будинку з господарськими спорудами. 
На підставі цього рішення суду 13.11.2017 року зареєстровано право власності ОСОБА_1 на 1/2 частину житлового будинку з господарськими спорудами в АДРЕСА_1 , а також на 1/2 частину земельної ділянки кадастровий номер 6823686501:01:001:0008 для обслуговування житлового будинку з господарськими спорудами, розташованої за цією ж адресою. 
Відповідно до висновку експерта №06-149/22 від 10.12.2022 року ринкова (дійсна) вартість житлового будинку та господарських будівель, що розташовані по АДРЕСА_1 , на час проведення експертизи становить 751078 грн. Експертом запропоновано наступний варіант розподілу житлового будинку та господарських будівель та земельної ділянки:
- виділити першому з співвласників квартиру АДРЕСА_2 , площею 62.5 M2, 1/2 частину господарської будівлі Б площею 43.35 м2, ринкова вартість яких становить 361586 грн. (реальна частка), що складає 48/100 частин ринкової вартості будівель будинковолодіння;
- виділити другому з співвласників квартиру АДРЕСА_3 , площею 60.0 м2, 1/2 частину господарської будівлі Б площею 43.35 м2, погріб б, ринкова вартість яких становить 389492 грн. (реальна частка), що складає 52/100 частин ринкової вартості будівель будинковолодіння.
За зменшення ідеальної частки співвласника якому судом буде виділена квартира АДРЕСА_2 , йому необхідно призначити грошову компенсацію в кількості 13953 грн., яку повинен сплатити співвласник, якому судом буде виділена квартира АДРЕСА_3 .
Відповідно до розподілу:
- співвласнику, якому судом буде виділена квартира АДРЕСА_2 , буде належати земельна ділянка площею 0.1250 га, що замальована зеленим кольором;
- співвласнику, якому судом буде виділена квартира АДРЕСА_3 , буде належати земельна ділянка площею 0.1250 га, що замальована жовтим кольором.
Наведене підтверджується матеріалами справи.
Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що слід розподілити майно в натурі відповідно до висновку експерта №06-149/22 від 10.12.2022 року, при цьому виділити у власність позивачці умовну квартиру АДРЕСА_2 ( згідно висновку експерта), а відповідачу – квартиру АДРЕСА_3 , оскільки останній доглядає за будинком та проводить ремонтні роботи.
Доводи апеляційної скарги щодо наявності підстав виділити квартиру АДРЕСА_3 саме апелянтці є безпідставними.
Згідно ст.ст. 12, 81 ЦПК цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. 
За змістом ч. 1-3 ст. 356 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.
Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.
Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.
Частиною 1 статті 364 ЦК України передбачено право співвласника на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. 
За змістом цієї норми виділ частки зі спільного майна - це перехід частини цього майна у власність учасника спільної власності пропорційно його частці у праві спільної власності й припинення для цієї особи права на частку у спільному майні. Вид майна, що перебуває у спільній частковій власності, впливає на порядок виділу з нього частки.
Згідно з ч.2 ст. 367 ЦК України в разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.
Ураховуючи те, що після виділу частки зі спільного нерухомого майна відповідно до статті 364 ЦК України право спільної часткової власності припиняється, при виділі частки із спільного нерухомого майна власнику, що виділяється, та власнику (власникам), що залишається, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто становити окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні статті 181 ЦК України та пункту 10 Порядку присвоєння об`єкту нерухомого майна реєстраційного номера, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 грудня 2010 року № 1117 «Про ідентифікацію об`єктів нерухомого майна для реєстрації прав на них».
Виходячи зі змісту цієї норми, поділ є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом, що виключає можливість залишення у спільному користуванні співвласників будь-яких приміщень будинку.
Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири.
Висновком судової будівельно-технічної експертизи № 06-149/22 від 10.12.2022 року встановлено технічну можливість розподілу в натурі житлового будинку, коли кожній із сторін може бути виділено відокремлену (ізольовану) частину будинку із самостійним виходом. 
Запропонований у висновку судової експертизи і прийнятий судом варіант поділу житлового будинку є найбільш наближеним до ідеальних часток співвласників, а тому є прийнятним для поділу спільного житлового будинку, забезпечить належне користування кожною стороною своєю частиною будинку.
Вказаний варіант розподілу будинку передбачає не лише влаштування входу до будинку (з віконного отвору) в квартирі АДРЕСА_2 , а й інші перепланування та переобладнання у виді демонтажу та влаштування дверних блоків (дверних прорізів) та перегородок, реконструкцію системи електропостачання тощо.
Відтак незалежно від виділення в натурі однієї чи іншої половини будинку позивачці, їй, а також іншій стороні доведеться виконати ряд будівельних робіт щодо переобладнання будинку для облаштування у ньому двох ізольованих квартир. 
Висновком судової будівельно-технічної експертизи № 06-149/22 від 10.12.2022 року визначено загальний обсяг будівельних робіт по переобладнанню будинку, однак вартість цих робіт обрахована узагальнено, без розбивки по кожному виду робіт, що не дозволяє суду розподілити вартість цих робіт між сторонами.
У зв`язку з цим за клопотанням сторони ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 07.11.2023 року призначено додаткову судову інженерно-технічну експертизу, яка, проте, не виконана (повідомлення експерта Куті В.П. №06/157/23 від 18.01.2023 року).
Сторони не надали інших доказів суду на підтвердження цих обставин і просили розглянути справу на підставі наявних доказів.
Разом з тим, сторони не позбавлені можливості по завершенні цих робіт провести розподіл понесених витрат на переобладнання будинку добровільно, або ж за наявності спору – в судовому порядку.
Водночас згідно з правовим висновком Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у справі № 707/2516/18, постанова від 06.11.2023 року, незалежно від того, чи є у сторін дозволи чи погодження, необхідні для фактичного виконання робіт з поділу спірного майна, проектна документація з поділу, технічні висновки про відповідність перепланування будівельним, санітарно-епідеміологічним нормам, правилам пожежної безпеки, це не перешкоджає суду ухвалити рішення по суті спору, якщо наявний висновок судової будівельно-технічної експертизи.
Посилання апелянтки на встановлення їй інвалідності ІІІ групи внаслідок хронічного захворювання хребта не має істотного значення, оскільки відповідач теж є особою з інвалідністю ІІІ групи. 
Діти сторін є повнолітніми, не проживають у спірному будинку, тому посилання апелянтки на їх проживання з нею, що не ґрунтується на доказах, теж не має значення для вирішення цього спору. 
При цьому апелянтка не спростувала встановлені судом обставини, що відповідач підтримує житловий будинок в належному стані (частину, яка визначена як квартира АДРЕСА_3 ), робив її ремонт.
З врахуванням наведеного відсутні підстави для перерозподілу сторонам інших частин будинку і виділення позивачці в натурі квартири АДРЕСА_3 . 
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду. 
Рішення суду ґрунтується на повно, всебічно досліджених матеріалах справи, постановлено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права і підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.
Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, 

п о с т а н о в и в: 

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Полонського районного суду Хмельницької області від 06 червня 2023 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 13 березня 2024 року. 

Судді                                                 Л.М. Грох 

Т.О. Янчук

О.І. Ярмолюк