П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

20 лютого 2024 р.	м. Одеса	Справа № 400/12273/23	

Перша інстанція: суддя Малих О.В.,

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
судді-доповідача–Шляхтицького О.І.,
суддів: Домусчі С.Д., Семенюка Г. В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного від 08 листопада 2023 року у справі № 400/12273/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,–

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог.

У жовтні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом у якому просив:
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області щодо не призначення ОСОБА_1 пенсії по інвалідності;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області  призначити ОСОБА_1 пенсію по інвалідності відповідно до статті 23 Закону України “Про пенсійне забезпечення”.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що у червні 2023 року він звернувся до ГУ ПФУ із заявою про призначення пенсії по інвалідності, однак спірним рішенням йому відмовлено у призначенні пенсії. Позивач вказав, що підставою для відмови стало відсутність пенсійної справи та документів органів пенсійного забезпечення російської федерації щодо перебування на обліку та отримання/неотримання пенсії та строків її виплати. Позивач вважає рішення про відмову в призначенні пенсії протиправним, так як вважає, що ним подано до Пенсійного фонду України всі необхідні документи та вчинено всі дії для призначення йому відповідно до закону належної пенсії по інвалідності.
Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просить відмовити у задоволенні позовних вимог. У своєму відзиві ГУ ПФУ зазначає, що розгляд заяви позивача відбувся за принципом екстериторіальності, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Миколаївській області. Щодо суті позовних вимог, то спірне рішення відповідач вважає правомірним, оскільки позивачем не надано доказів припинення виплати пенсії російською федерацією, адже право на виплату пенсії позивач буде мати у разі припинення пенсії Російською Федерацією. Отримання пенсій одночасно у двох різних державах учасницях Угоди заборонено. Отже, рішення про відмову в призначенні пенсії по інвалідності є правомірним та не підлягає скасуванню.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Миколаївський окружний адміністративний суд рішенням від 08 листопада 2023 року у справі № 400/12273/23 адміністративний задовольнив частково.
Визнав протиправним та скасував рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області від 16.06.2023 № 104450009754 про відмови в призначенні пенсії по інвалідності ОСОБА_1 .
Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54008, код ЄДРПОУ 13844159) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) від 09.06.2023 та прийняти відповідне рішення, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у даному рішенні.
У задоволенні решти позовних вимог відмовив.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, представниця Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області подала апеляційну скаргу.
В апеляційній скарзі зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене з порушенням норм процесуального та неправильним застосуванням норм матеріального права, неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків суду обставинам справи, недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав встановленими, у зв`язку з чим просить його скасувати та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову відмовити.
Апелянт, мотивуючи власну правову позицію, акцентує на таких обставинах і причинах незаконності і необґрунтованості оскаржуваного судового рішення:
– суд першої інстанції залишив поза увагою, що позивачем не надано доказів припинення виплати пенсії російською федерацією, адже право на виплату пенсії позивач буде мати у разі припинення пенсії російською федерацією.
Позивач процесуальним правом на подачу відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Обставини справи.

Як встановлено судом першої інстанції, позивач до вересня 2021 року отримував пенсію у Красногвардійському районі АР Крим та мешкав на непідконтрольній Україні території в Автономній республіці Крим.
У подальшому позивач виїхав до України, що підтверджується довідкою про взяття на облік ВПО від 09.08.2016.
З 29.05.2023 позивачу встановлено першу групу інвалідності підгрупа “Б”, що підтверджується довідкою МСЕК серії АВ № 1081633.
У червні 2023 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області із заявою про призначення пенсії по інвалідності, відповідно до Закону України від 09.07.2023 № 1058-IV “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” (далі – Закон № 1058).
Позивач станом на теперішній час мешкає за адресою: АДРЕСА_2 .
За принципом екстериторіальності вказана заява розглядалась Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області.
Рішенням від 16.06.2023 № 104450009754 позивачу було відмовлено у призначенні пенсії по інвалідності відповідно до Закону № 1058.
Зі змісту рішення вбачається, що позивачу відмовлено в призначенні пенсії по інвалідності у зв`язку з відсутністю пенсійної справи та документів органів пенсійного забезпечення російської федерації щодо перебування на обліку та отримання/не отримання пенсії та строків її виплати.
Не погоджуючись з відмовою відповідача, позивач звернувся з даним позовом до суду.
Вказані обставини сторонами не заперечуються, а отже є встановленими.

Висновок суду першої інстанції.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що не отримання пенсійної справи позивача з тимчасово окупованої території не є підставою для відмови у призначенні (поновленні) виплати пенсії та враховуючи подану заяву позивачем, Пенсійний фонд зобов`язаний здійснити відповідну перевірку поданих позивачем документів та винести обґрунтоване рішення відповідно до норм чинного законодавства.
Суд першої інстанції зазначив, що позивачем до матеріалів даної справи долучено копію трудової книжки, виданої 30.09.1975, довідку з місця роботи довідку про заробітну плату для обчислення пенсії, паспорт громадянина України, однак, як вбачається з рішення від 16.06.2023 № 104450009754, вказані документи не досліджувалась відповідачем  при прийнятті спірного у даній справі рішення.
Так, на думку суду, вирішення питання про призначення пенсії по інвалідності без перевірки наявності чи відсутності усіх для цього підстав, є передчасним, тому що органам Пенсійного фонду кореспондований обов`язок здійснити повну перевірку поданих позивачем документів та винести обґрунтоване рішення відповідно до норм чинного законодавства.
Таким чином, суд дійшов висновку про необхідність зобов`язати пенсійний орган повторно розглянути заяву позивача від 09.06.2023 про призначення пенсії за інвалідністю, врахувавши та дослідивши всі необхідні документи  позивача.
Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Джерела права й акти їх застосування та оцінка суду.

За змістом частини 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, визначає Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV).
Статтею 8 Закону № 1058-IV передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.
За приписами ч. 3 ст. 4 Закону № 1058-IV виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються: види пенсійного забезпечення; умови участі в пенсійній системі чи її рівнях; пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення; умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.
Згідно ст. 5 Закону № 1058-IV останній регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються, зокрема, порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням та порядок використання коштів Пенсійного фонду та накопичувальної системи пенсійного страхування.
На виконання ч. 1 ст. 47 Закону № 1058-IV пенсія виплачується щомісяця, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України незалежно від задекларованого або зареєстрованого місця проживання пенсіонера організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, або через установи банків у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.
Підстави для припинення виплати пенсії визначені у ч. 1 ст. 49 Закону № 1058-IV, а саме: виплата пенсії припиняється, за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду:
1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості;
2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України;
3) у разі смерті пенсіонера;
4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд;
5) в інших випадках, передбачених законом.
За приписами ч. 2 ст. 49 Закону № 1058-IV поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після з`ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати.
Пунктом 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (далі – Порядок №22-1) визначено, що заява на призначення пенсії подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб (сервісний центр). Після реєстрації заяви та сканування документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, та відповідно до п. 4.3. Порядку №22-1 рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.
Відповідно до п. 4.2 Порядку 22-1 при прийнятті документів працівник структурного підрозділу, який здійснює прийом та обслуговування осіб: ідентифікує заявника (його представника); надає інформацію щодо умов та порядку призначення (перерахунку) пенсії; реєструє заяву, перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта; уточнює інформацію про факт роботи (навчання, служби, підприємницької діяльності) і про інші періоди діяльності до 01 січня 2004 року, що можуть бути зараховані до страхового стажу. У разі необхідності роз`яснює порядок підтвердження страхового стажу, повідомляє про право особи на здійснення доплати до мінімального страхового внеску відповідно до частини третьої статті 24 Закону, та/або на добровільну участь у системі загальнообов`язкового пенсійного страхування; з`ясовує наявність у заявника особливого (особливих) статусу (статусів), особливих заслуг, інших обставин, які можуть бути підставою для встановлення підвищень, надбавок, доплат; повідомляє про необхідність дооформлення документів або надання додаткових документів у тримісячний строк з дня подання заяви про призначення пенсії, у разі неналежного оформлення поданих документів або відсутності необхідних документів; сканує документи. На створені електронні копії накладає кваліфікований електронний підпис; надсилає запити про витребування з відповідних інформаційних систем необхідних відомостей, передбачених пунктом 2.28 розділу II цього Порядку; повідомляє про можливості подавати заяви через вебпортал; видає особі або посадовій особі розписку із зазначенням дати прийняття заяви, переліку одержаних і відсутніх документів, строку подання додаткових документів для призначення пенсії та пам`ятку пенсіонеру (додаток 6). Скановані розписка та пам`ятка пенсіонеру зберігаються в електронній пенсійній справі; повідомляє особу, у вибраний нею спосіб, про відсутність відомостей або/та наявність розбіжностей у відповідних інформаційних системах та строки подання необхідних документів для призначення пенсії, не пізніше двох робочих днів після отримання відповіді органу, який веде відповідний інформаційний реєстр.
Після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.
Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затверджене постановою правління Пенсійного фонду України 22.12.2014 № 28-2, зареєстроване в Міністерстві юстиції України 15 січня 2015 р. за № 40/26485 (далі - Положення №28-2) Головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі  головне управління Фонду) є територіальними органами Пенсійного фонду України (далі  Фонд) та Головні управління Фонду підпорядковуються Фонду та разом з управліннями Фонду в районах, містах, районах у містах, а також об`єднаними управліннями (далі  управління Фонду) утворюють систему територіальних органів Фонду.
До основних завдань головного управління Фонду відноситься: реалізація державної політики з питань пенсійного забезпечення; забезпечення ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; виконання інших завдань, визначених законом (ч. 3 Положення № 28-2).
Згідно п. 2 ч. 6 Положення № 28-2 Головне управління Фонду має право отримувати безоплатно в установленому законодавством порядку від державних органів та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій усіх форм власності і від фізичних осіб  підприємців відомості про нарахування, обчислення і сплату страхових внесків, а також інші відомості, необхідні для здійснення покладених на головне управління Фонду завдань.
Головне управління Фонду під час виконання покладених на нього завдань взаємодіє з місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (ч. 7 Положення №28-2).
Таким чином, Пенсійний фонд не обмежений лише встановленням наявності чи відсутності пенсійної справи позивача, але й наділений правом збирати інформацію та усі необхідні документи для перевірки достовірності та достатності відомостей для поновлення виплати пенсії в межах дозволених норм діючого законодавства.
При цьому, як правильно встановлено судом першої інстанції, позивач подав пенсійному органу неповний перелік документів для призначення пенсії по інвалідності, відтак вказані документи не досліджувалась відповідачем  при прийнятті спірного у даній справі рішення.
Таким чином, колегія суддів висновує, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про необхідність зобов`язати пенсійний орган повторно розглянути заяву позивача від 09.06.2023 про призначення пенсії за інвалідністю, врахувавши та дослідивши всі необхідні документи  позивача.
З огляду на викладене, на думку колегії суддів, суд першої інстанції правильно дійшов висновку про наявність підстав для  часткового задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що позивачем не надано доказів припинення виплати пенсії російською федерацією, адже право на виплату пенсії позивач буде мати у разі припинення пенсії російською федерацією, відтак рішення про відмову у призначенні пенсії є правомірним.
Надаючи оцінку вказаним доводам, колегія суддів враховує правову позицію Верховного Суду, яка викладена у постанові від 22.09.2021 у справі №308/3864/17, відповідно до якої відсутність паперової пенсійної справи не є підставою для відмови у відновленні виплати пенсії, оскільки позивач не може нести негативних наслідків у зв`язку із відсутністю його пенсійної справи, а протилежне позбавляє його права на її відновлення.
Відтак, вищевказані доводи скаржника є необґрунтованими.
Доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.
З огляду на вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.
Згідно з ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись статтями 308, 309, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, –

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області – залишити без задоволення.
Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 08 листопада 2023 року у справі № 400/12273/23 – залишити без змін.
          Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, за виключенням випадків, передбачених підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Суддя-доповідач 		О.І. Шляхтицький	
Судді	  	С.Д. Домусчі    Г.В. Семенюк