ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  

28 грудня 2023 року 	м.Суми	

Справа №573/988/23 
Номер провадження 22-ц/816/1774/23

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - Криворотенка В. І. (суддя-доповідач),
суддів -          Філонової Ю. О. ,  Собини О. І. 
за участю секретаря судового засідання - Чуприни В.І., 
учасники справи:
позивач – ОСОБА_1 ,  
відповідач – АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК»,
розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Сумського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» 
на рішення Білопільського районного суду Сумської області від 08 серпня 2023 року, в складі судді Свиргуненко Ю.М., ухвалене у м. Білопілля, 

                                                                     в с т а н о в и в:  

09 червня 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» про захист прав споживачів. Свої вимоги мотивувала тим, що 13 травня 2023 року о 23 год. 50 хв. з її карткового рахунку НОМЕР_1 , для користування яким була видана банківська картка «Універсальна» № НОМЕР_2 , здійснено несанкціоноване списання грошових коштів (кредиту) в сумі 6861 грн 43 коп шляхом їх переказу за придбання в інтернет-магазині товару NICE KICKS, MORGAN HILL, про що вона дізналася з повідомлення, яке надійшло в мобільний додаток Приват24.
Крім того, 13 травня 2023 року у вказаний мобільний додаток позивачу надійшло повідомлення про те, що в цей день о 23 год 56 хв. була спроба проведення транзакції з банківської картки НОМЕР_3 на суму 415,63 дол. США, яка виявилася невдалою через перевищення інтернет-ліміту.
15 травня 2023 року ОСОБА_1 надійшли повідомлення про те, що її картки заблоковані у зв`язку з спробою списання коштів третіми особами. У цей же день, вона звернулася до Білопільського відділення АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з заявою про повернення коштів, які 13 травня 2023 року о 23 год. 50 хв. були безпідставно зняті третіми особами. У відповідь на цю заяву в мобільний додаток Приват24 надійшло повідомлення про те, що її заявка №251702 на повернення коштів з картки № НОМЕР_4 на суму 183.21 дол. США в терміналі 0000 прийнята до розгляду. Регламент обробки заявок 45-120 днів.
У коментарі до вказаного повідомлення було зазначено, що операція проведена в мережі іншого банку. Сума списана з картки. Протягом 15 днів можливе повернення коштів від банку, в якому здійснено операцію. Якщо повернення не буде сформовано, то за заявкою власника рахунку буде сформовано пакет документів і передано в міжнародну платіжну систему.
Аналогічного змісту смс-повідомлення 15 травня 2023 року надійшло їй і в мобільний додаток Signal.
Після виявлення несанкціонованої транзакції, 15 травня 2023 року ОСОБА_1 звернулася до ВП №l (м. Білопілля) Сумського РУП ГУНП в Сумській області з заявою про вчинення кримінального правопорушення, яка була зареєстрована в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №12023200570000253 за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України. На даний час досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні триває, в ньому позивач визнана потерпілою та допитана з дотриманням вимог ст. ст. 55, 56, 95, 104, 106, 223, 224 КПК України.
Доводила, що банківську картку АТ КБ «ПРИВАТБАНК» «Універсальна» № НОМЕР_2 вона не втрачала, PIN-код від неї, а також строк дії та CVV код нікому не повідомляла й у системах LiрРay не реєструвалася. Інформацію про картку знала тільки вона та нікому її не розголошувала. Станом з моменту транзакції щодо проведення несанкціонованого списання коштів вказана банківська карта перебувала у позивача. На даний час вона також знаходиться у неї, але заблокована. 
Вважала, що вказані обставини свідчать про недостатню захищеність персональних даних як клієнта ПриватБанку та споживача банківських послуг зокрема, так і системи Internet Banking у цілому, через що вчинення транзакції щодо списання грошових коштів з її карткового рахунку є неправомірним, а тому просила суд:
- визнати нечинною транзакцію зі списання з банківського рахунку НОМЕР_1 (банківська картка «Універсальна» № НОМЕР_2 ) грошових коштів у сумі 6861 грн 43 коп.;
- зобов`язати АТ КБ «ПРИВАТБАНК» повернути на банківський рахунок НОМЕР_1 належні ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 6861 грн 43 коп., які були списані з кредитної банківської карти за ініціативою інших осіб внаслідок недозволеної платіжної операції.
Рішенням Білопільського районного суду Сумської області від 08 серпня 2023 року позов ОСОБА_1 до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» про захист прав споживачів задоволено.
Визнано нечинною транзакцію зі списання з банківського рахунку НОМЕР_1 (банківська картка «Універсальна» № НОМЕР_2 ), що належить ОСОБА_1 , грошових коштів у сумі 6861 грн 43 коп.
Зобов`язано АТ КБ «ПРИВАТБАНК» повернути на банківський рахунок НОМЕР_1 (банківська картка «Універсальна» № НОМЕР_2 ), що належить ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 6861 грн 43 коп.
Стягнуто з АТ КБ «ПРИВАТБАНК» в дохід держави 2147 грн 20 коп судового збору. 
В апеляційній скарзі АТ КБ «ПРИВАТБАНК», посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі.  
Вважає, що справа розглянута судом формально, без надання доказам належної оцінки, неправильним застосуванням норм матеріального права. Так, будучи обізнаною про проведення 13 травня 2023 року переказу коштів, який вона заперечує, невідкладно не звернулася з повідомленням до банку про підозрілу операцію, як шахрайську, про підозру про доступ третіх осіб до її платіжних засобів. За обставинами цієї справи оспорювана платіжна операція відбулася на рахунку позивача 13.05.2023 о 23:50 год., по це їй стало відомо 13.05.2023 о 23:51 год, однак звернення до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з повідомленням про шахрайські дії на рахунку відбулося 15.05.2023 об 11:20 год. До моменту повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність несе користувач, а з часу повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій за електронним платіжним засобом користувача несе банк, а тому відповідач не повинен нести відповідальність за фінансові операції, що були вчинені до такого повідомлення.      
Доводить, що у даному випадку саме на позивача покладається тягар доведення, що електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача.
Вказує, що фахівцями АТ КБ «ПРИВАТБАНК» було зафіксовано вхід до Приват24 під авторизацією ОСОБА_1 з вірним веденням логіну та парою за період з 13.05.2023 по 19.05.2023 з типового пристрою SM-M315F|SAMSUNG-Samsung Galaxy M31.  
Наголошує, що АТ КБ «ПРИВАТБАНК» не був ініціатором та набувачем грошових коштів за платежем у розмірі 6861,43 грн, що відбувся 13.05.2023 на рахунку позивача, тому на банк не може бути покладений обов`язок з повернення цих коштів позивачу.
Зазначає, що після звернення та комунікації з клієнтом, отримання інформації про проведення оспорюваної платіжної операції, одразу сформовано запит на повернення платежу. Наразі триває процес розгляду повернення коштів міжнародною платіжною системою, однак  ОСОБА_1 , не дочекавшись результату розгляду, передчасно подала позов до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з вимогою про повернення на її банківський рахунок грошових коштів у сумі 6861,43 грн.   
Посилання позивача на наявність кримінального провадження №12023200570000253 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, не може вважатись доказом неправомірності дій АТ КБ «ПРИВАТБАНК», оскільки в межах цього кримінального провадження на час розгляду цієї цивільної справи відсутнє визначне ч. 6 ст. 82 ЦПК України остаточне судове рішення. 
Відзив на апеляційну скаргу позивачем не подано.
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення ОСОБА_1 , перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вимог та підстав позову, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 13 травня 2023 року з карткового рахунку ОСОБА_1 № НОМЕР_1 проведено фінансову операцію зі списання грошових коштів (кредиту) в сумі 6861 грн 43 коп. шляхом їх переказу за придбання в інтернет-магазині товару ОСОБА_2 , що підтверджується виписками по кратці № НОМЕР_2 від 15 травня та 07 червня 2023 року, а також screenshot-зображенням повідомлення у мобільному додатку «Приват24» (а.с. 6, 13-14).
Відповідно screenshot-зображення повідомлення у мобільному додатку «Приват24», 13 травня 2023 року о 23 год. 56 хв. була спроба проведення транзакції з банківської картки позивача № НОМЕР_3 на суму 415,63 дол. США, яка виявилася невдалою через перевищення інтернет-ліміту (а.с. 7).
Крім того, 15 травня 2023 року в мобільний додаток Приват24 ОСОБА_1 надійшли повідомлення з банку про те, що її картки заблоковані у зв`язку з спробою списання коштів третіми особами та про прийняття до розгляду заявки №251702 на повернення коштів з картки № НОМЕР_4 на суму 183.21 дол. США.
У коментарі до повідомлення про прийняття до розгляду заявки на повернення коштів зазначено, що операція проведена в мережі іншого банку. Сума списана з картки. Протягом 15 днів можливе повернення коштів від банку, в якому здійснено операцію (а.с. 7).
Також 15 травня 2023 року у мобільний додаток Signal позивачу надійшло смс-повідомлення з банку про блокування її банківських карток у зв`язку з спробою списання коштів третіми особами (а. с. 7).
15 травня 2023 року ОСОБА_1 подала до ВП №1 (м. Білопілля) Сумського РУП ГУНП в Сумській області заяву про вчинення кримінального правопорушення, в якій зазначила, що 13 травня 2023 року о 23.50 год. з її банківської картки № НОМЕР_2 невідомим способом були списані кошти у сумі 6 861 грн 80 коп., а 15 травня 2023 року надійшло повідомлення про блокування банківських карток (а.с. 9-10).
У цей же день за вказаною заявою до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості за №12023200570000253 про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, а 16 травня 2023 року ОСОБА_1 допитана слідчим СВ ВП №1 (м. Білопілля) Сумського РУП ГУНП в Сумській області Роговим В.В. в якості потерпілої в цьому кримінальному провадженні (а.с. 8, 11-12).
Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що грошові кошти з рахунку позивача № НОМЕР_5 були списані за ініціативою інших осіб внаслідок недозволеної платіжної операції, а відповідачем АТ КБ «ПРИВАТБАНК» не було вчинено жодних дій, спрямованих на встановлення фактичних обставин списання коштів з карткового рахунку ОСОБА_1 , тому права позивача підлягають захисту шляхом визнання транзакції недійсною та зобов`язання банку повернути на зазначений рахунок кошти в сумі 6861 грн 43 коп. 
Колегія суддів апеляційного суду вважає, що такий висновок суду першої інстанції узгоджується з матеріалами справи та вимогами закону.
Підставами позовних вимог ОСОБА_1 є відсутність її волевиявлення на проведення 13 травня 2023 року транзакцій із списання коштів з її карткового рахунку шляхом переказу без її участі, що стало можливим через надання АТ КБ «ПРИВАТБАНК» послуг неналежної якості.  
Так, ч. 1 ст. 1066 ЦК України визначено, що за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.
Частиною 1 ст. 1068 ЦК України передбачено, що банк зобов`язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка.
Відповідно до ст. 1071 ЦК України банк може списати грошові кошти з рахунку клієнта на підставі його розпорядження. Грошові кошти можуть бути списані з рахунку клієнта без його розпорядження лише на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених законом, договором між банком і клієнтом.
Відповідно до ст. 1073 ЦК України у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунку клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунку, банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.
Частиною 3 ст. 1092 ЦК України передбачено, якщо порушення банком правил розрахункових операцій спричинило помилковий переказ банком грошових коштів, банк несе відповідальність відповідно до цього Кодексу та Закону.
Згідно з п. 37.2 ст. 37 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» у разі ініціації неналежного переказу з рахунка неналежного платника, з вини ініціатора переказу, що не є платником, емітент зобов`язаний переказати на рахунок неналежного платника відповідну суму грошей за рахунок власних коштів, а також сплатити неналежному платнику пеню в розмірі 0,1 відсотка суми неналежного переказу за кожний день, починаючи від дня неналежного переказу до дня повернення відповідної суми на рахунок, якщо більший розмір пені не обумовлений договором між ними.
Згідно із ст. 7, п. п. 38.1, 38.4 ст. 38 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» режим обслуговування клієнта банків полягає у зберіганні коштів, здійснення розрахункових операцій за допомогою платіжних інструментів та створення системи захисту інформації, яка повинна забезпечувати безперервний захист інформації щодо переказу коштів на усіх етапах її формування, обробки, передачі та зберігання.
Із положень п. 39.2 ст. 39 цього Закону вбачається, що при проведенні переказу його суб`єкти мають здійснювати в межах своїх повноважень захист відповідної інформації від несанкціонованого доступу до інформації; несанкціонованих змін інформації; несанкціонованих операцій з компонентами платіжних систем.
Пунктом 39.4. ст. 39 Закону встановлено, що працівники суб`єктів переказу повинні виконувати вимоги щодо захисту інформації при здійсненні переказів, зберігати банківську таємницю та підтримувати конфіденційність інформації, що використовується в системі захисту цієї інформації.
Пунктами 1.15, 1.23, 1.24, 1.32 статті 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» визначені умови, за яких рух коштів вважається неналежним (неправомірним) переказом, а саме: ініціатором такого переказу має бути особа, яка не є платником, тобто якій не належить рахунок, з якого ініціюється платіж (неналежний платник), а кошти мають бути списані з рахунку неналежного платника помилково або неправомірно та зараховані на рахунок неналежного отримувача, тобто особи, яка не має законних підстав на одержання переказу.
Ініціювання переказу коштів може, в тому числі, здійснюватися шляхом використання держателем електронного платіжного засобу, тобто платіжної картки (стаття 21 вказаного Закону).
Відповідно до пунктів 6-9 Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого постановою правління НБУ від 05 листопада 2011 року № 705, користувач після виявлення факту втрати електронного платіжного засобу та/або платіжних операцій, які він не виконував, зобов`язаний негайно повідомити банк або визначену ним юридичну особу в спосіб, передбачений договором. До моменту повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність несе користувач, а з часу повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій за електронним платіжним засобом користувача несе банк.
Втратою електронного платіжного засобу є неможливість здійснення користувачем контролю (володіння) за електронним платіжним засобом, неправомірне заволодіння та/або використання електронного платіжного засобу чи його реквізитів.
Емітент або визначена ним юридична особа під час отримання повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов`язаний ідентифікувати користувача і зафіксувати обставини, дату, годину та хвилини його звернення на умовах і в порядку, встановлених договором.
Емітент після надходження повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов`язаний негайно зупинити здійснення операцій з використанням цього електронного платіжного засобу.
Емітент у разі здійснення помилкового або неналежного переказу, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися, після виявлення помилки негайно відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції.
Користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІН -коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.
Не встановивши обставин, які безспірно доводять, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, не можна стверджувати, що зняття коштів відбулось з вини клієнта банка.
Крім того, відповідно до положень ч. 4 ст. 263 ЦПК України, колегія суддів бере до уваги і правову позицію Верховного Суду України, викладену в постанові від 13 травня 2015 року у справі № 6-71цс15, згідно з якою, не встановивши обставин, які безспірно доводять, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, відсутні підстави для висновку про його вину, як підставу цивільно-правової відповідальності.
Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Отже, аналіз наведених норм дає підстави стверджувати, що вина банку у знятті коштів з рахунків клієнта виключається лише у разі доведення, що саме клієнт банку своїми діями чи бездіяльністю посприяв у втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.
З огляду на викладене та беручи до уваги обставини того, що грошові кошти були списані з карткового рахунку позивача за ініціативою інших осіб внаслідок недозволеної платіжної операції, а відповідачем АТ КБ «ПРИВАТБАНК» не було вчинено дій, спрямованих на встановлення фактичних обставин списання коштів з карткового рахунку ОСОБА_1 , суд першої інстанції дійшов правильного висновку про обґрунтованість заявлених вимог про зобов`язання банку повернути на картковий рахунок позивача кошти шляхом повернення списаних сум на картковий рахунок.
Відповідач не надав жодних доказів, які б безспірно підтверджували, що ОСОБА_1 своїми діями чи бездіяльністю сприяла втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої особистої інформації, яка б дала змогу ініціювати платіжні операції.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 після виявлення списання коштів, звернулася до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та правоохоронних органів з приводу заволодіння 13 травня 2023 року невідомою особою грошовими коштами, що знаходились на її банківській карті, шляхом їх переказу за придбання в інтернет-магазині товару NICE KICKS, MORGAN HILL.
15 травня 2023 року за заявою ОСОБА_1 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12023200570000253 внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення за правовою кваліфікацією, передбаченою ч. 4 ст. 185 КК України.
АТ КБ «ПРИВАТБАНК» надано відповідь на заявку №2517702 ОСОБА_1 на повернення коштів по операції з картки НОМЕР_4 на суму 183,21 доларів США 13.05.2023 23:50, повідомлено про передачу її запиту на повернення коштів по операції в мережі іншого Банку до Міжнародної платіжної системи, розгляд займе від 45 до 120 днів (а.с. 7).
У ході судового розгляду АТ КБ «ПРИВАТБАНК» не спростував доводів заявника щодо вчинення щодо неї незаконних дій, а також не довів, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяла втраті, незаконному використанню особистої інформації, яка дає змогу від її імені розпоряджатися фінансовими ресурсами та вчиняти правочини.
Зважаючи на характер спірних відносин, суд обґрунтовано вважав належним і достатнім для відновлення порушеного права способом захисту інтересу ОСОБА_1 є саме зобов`язання банку повернути кошти на картковий рахунок позивача.
Судом правильно встановлено, що відбулося списання грошових коштів позивача, тому повернення суми коштів на картковий рахунок буде відповідати ефективному способу захисту для відновлення її порушених прав.  
Таким чином, посилання та доводи особи, яка подала апеляційну скаргу, не знайшли свого підтвердження в якості підстав скасування оскаржуваного судового рішення під час апеляційного провадження.  
Враховуючи викладене, суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, дотримуючись принципу змагальності, на підставі наданих сторонами доказів та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду – без змін.
Враховуючи те, що справа є малозначною (п. 5 ч. 6 ст. 19 ЦПК України), відповідно до приписів п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, постанова не підлягає касаційному оскарженню.
Керуючись ст. ст. 367, 368, п. 1 ч. 1 ст. 374,  ст. ст. 375, 382, 384, 389  ЦПК України, апеляційний суд

                                                                  п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» залишити без задоволення.
Рішення Білопільського районного суду Сумської області від 08 серпня 2023 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.  
Головуючий -  	В. І. Криворотенко	

Судді:                                                                                        Ю. О. Філонова 

                                                                                                   О. І. Собина