П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

21 лютого 2024 р.	м. Одеса	Справа № 400/10447/21	

Час і місце ухвалення рішення суду 1 інстанції:
10:13 год, м. Миколаїв;
Дата складання повного тексту рішення суду 1 інстанції:
15.09.2023 року;
Головуючий в 1 інстанції: Птичкіна В.В.

                П`ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:
                          Головуючого судді – Єщенка О.В.
                           суддів                      – Крусяна А.В.
– Яковлєва О.В.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 05 вересня 2023 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Миколаївській області, Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, Миколаївської міської ради про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просив:
визнати протиправними дії Управління у Миколаївському районі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області щодо перерахунку нормативної грошової оцінки земельної ділянки з кадастровим номером 4810136900:05:078:0005, площею 5234 м2 (з яких ОСОБА_1 належить ідеальна частка 47/100, що складає 2460 м2), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка перебуває у користуванні ОСОБА_1 , із застосуванням коефіцієнту цільового використання 3;
зобов`язати Управління у Миколаївському районі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області провести за період з 01.01.2020 року до 31.07.2021 року перерахунок нормативної грошової оцінки земельної ділянки з кадастровим номером 4810136900:05:078:0005, площею 5234 м2 (з яких ОСОБА_1 належить ідеальна частка 47/100, що складає 2460 м2), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка перебуває у користуванні ОСОБА_1 , із застосуванням коефіцієнту цільового використання 1,2;
визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Миколаївській області від 27.08.2021 року №559614-2404-1402 на суму 68796,92 грн., що визначає суму податку з січня 2021 року по липень 2021 року, та від 27.07.2021 року №0036-2402-1402 на суму 75326,07 грн., що визначає суму податку з січня 2020 року по грудень 2020 року.
В обґрунтування позову зазначено, що позивач на підставі укладеного з Миколаївською міською радою Договору оренди від 07.07.2014 року №10549 являється користувачем земельної ділянки (ідеальної частки 47/100, що складає 2460 кв.м.), розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер 4810136900:05:078:0005 для обслуговування нежитлової будівлі. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки станом на момент укладення договору становила 757630 грн. відповідно до витягу з технічної документації та з урахуванням коефіцієнту КФ – 1.20 без врахування коефіцієнту індексації.
Позивач зазначає, що є добросовісним користувачем частки земельної ділянки та щорічно в установлені строки і порядок проводить розрахунки до бюджету за орендну земельної ділянки.
Посилаючись на те, що земельна ділянка є сформованою та зареєстрованою в Державному земельному кадастрі, за час користування земельна ділянка має визначене (незмінне) цільове призначення, вказує на неправомірність і безпідставність дій Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області по зміні відомостей про земельну ділянку і застосуванню коефіцієнту (Кф) у розмірі 3.0, що в подальшому вплинуло на зміни у нормативній грошовій оцінці земельної ділянки та на збільшення розміру орендної плати.
Також, оскільки Головним управлінням ДПС у Миколаївській області визначено грошові зобов`язання з орендної плати за земельну ділянку у збільшеному розмірі та на підставі необґрунтованого розміру нормативної грошової оцінки земельної ділянки, наполягає на тому, що рішення контролюючого органу в даному випадку не можуть відповідати критерію обґрунтованості та правомірності і підлягають скасуванню.
Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 05 вересня 2023 року адміністративний позов задоволено частково.
Суд визнав протиправними дії Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області (відділ у Миколаївському районі), що полягають у застосуванні при визначенні нормативної грошової оцінки земельної ділянки з кадастровим номером 4810136900:05:78:0005 («Витяг із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки» від 21.05.2020 № 5993) коефіцієнта цільового призначення земельної ділянки із значенням 3,00.
Визнав протиправним та скасував прийняте 27.07.2021 року Головним управлінням ДПС у Миколаївській області податкове повідомлення-рішення №0036-2404-1402.
Визнав протиправним та скасував прийняте 27.08.2021 року Головним управлінням ДПС у Миколаївській області податкове повідомлення-рішення №559614-2404-1402 частково, в сумі 41278,24 грн.
В задоволенні інших позовних вимог суд відмовив.
Стягнув за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 908 грн.
Стягнув за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Миколаївській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 1539,24 грн.
Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що внесення суб`єктом владних повноважень до відомостей Державного земельного кадастру недостовірної інформації, вказавши неіснуючий код Класифікації видів цільового призначення земельної ділянки, відбулось з порушення законодавства та створило формальні обставини для використання у відношенні земельної ділянки позивача коефіцієнту, який характеризує функціональне використання земельної ділянки (Кф) із значенням 3,0.
Використання недостовірних відомостей стосовно земельної ділянки призвело до необґрунтованого збільшення позивачу зобов`язання з орендної плати за землю на суму 75326,07 грн. та 41278,24 грн. згідно податкових повідомлень-рішень від 27.07.2021 року №0036-2404-1402 та від 27.08.2021 року №559614-2404-1402.
Разом з цим, суд першої інстанції не вбачав підстав для задоволення позову в частині зобов`язання Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області провести перерахунок нормативної грошової оцінки, адже нормативна грошова оцінка (Витяг №5993) вичерпала свою дію у 2021 році і про ефективний спосіб поновлення порушених прав позивача свідчить висновок суду у цій справі щодо протиправності податкових повідомлень-рішень контролюючого органу.
В апеляційній скарзі Головне управління ДПС в Миколаївській області, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, просить рішення суду скасувати в частині визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень і ухвалити в цій частині нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.
Обґрунтовуючи доводи та вимоги апеляційної скарги, апелянт зазначає, що нарахування орендної плати за землю відбулось на підставі даних Державного земельного кадастру про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, а тому під час винесення податкових повідомлень-рішень контролюючий орган діяв обґрунтовано, на виконання своїх повноважень та з дотриманням чинного законодавства.
Відзив на апеляційну скаргу від ОСОБА_1 у визначений апеляційним судом строк не надійшов.
У поданих поясненнях Головне управління Держгеокадастру у Миколаївській області просить скасувати рішення суду в частині визнання протиправними дій відповідача та прийняти в цій частині нове рішення, яким у позові відмовити.
Обґрунтовуючи подані пояснення, відповідач зазначає, що чинним законодавством передбачено можливість внесення змін до Державного земельного кадастру, зокрема щодо коду класифікації видів цільового призначення земельної ділянки чи інших значень, що впливають на нормативну грошову оцінку, що своєчасно необхідно було вчинити позивачу. Визначення у витягу з технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки коефіцієнту (Кф) є обов`язковим і розмір цього коефіцієнту має відповідати Порядку №489.
Колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на те, що Головне управління Держгеокадастру у Миколаївській області не скористалось своїм правом на апеляційне оскарження рішення суду та із відповідною апеляційною скаргою на рішення не звернулось. В контексті наведеного апеляційний суд оцінює доводи відповідача як письмові пояснення учасника по справі та відповідно до положень статті 308 КАС України здійснює перегляд справи, перевірку законності і обґрунтованості рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги Головного управління ДПС в Миколаївській області.
Судом першої інстанції з`ясовано та як встановлено під час апеляційного розгляду, 15.11.2013 року за заявою позивача виготовлено Витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку за №НВ-4800565922013, згідно якого земельна ділянка, комунальної власності, площею 0,5234 га, кадастровий номер 4810136900:05:078:0005, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , має цільове призначення J.11.06, категорію земель – землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення.
Рішенням Миколаївської міської ради від 25.04.2014 року №39/58 затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) на земельну ділянку, кадастровий номер 4810136900:05:078:005, загальною площею 5234 кв.м., у тому числі 923 кв.м. під капітальною забудовою, 47 кв.м. під тимчасовою забудовою, 15 кв.м. під спорудами, 4249 кв.м. під проїздами, проходами та площадками, за рахунок земельної ділянки, проект відведення якої затверджено рішенням міської ради від 18.11.2005 року №37/44, залишивши її в землях промисловості, для обслуговування нежитлової будівлі по АДРЕСА_1 .
Передано громадянину ОСОБА_1 в оренду із співвласниками на 10 років земельну ділянку площею 5234 кв.м. для обслуговування нежитлової будівлі по АДРЕСА_1 .
07.07.2014 року між Миколаївською міською радою (орендодавець) та ОСОБА_1 (Орендар) укладено Договір оренди землі №10549, за яким Орендодавець передає, а Орендар приймає в оренду зі співвласниками земельну ділянку для обслуговування частини майнового комплексу по АДРЕСА_1 .
Відповідно до пунктів 2.1, 2.2, 2.4 Договору в оренду зі співвласниками передається земельна ділянка, загальною площею 5234 кв.м., у тому числі 923 кв.м. під капітальною забудовою, 47 кв.м. під тимчасовою забудовою, 15 кв.м. під спорудами, 4249 кв.м. під проходами, проїздами та площадками, з визначенням ідеальної частки гр. ОСОБА_1 у розмірі 47/100 від земельної ділянки площею 5234 кв.м., що складає 2460 кв.м. (за функціональним призначенням – землі промисловості) для обслуговування нежитлової будівлі, без права передачі її в суборенду (кадастровий №4810136900:05:078:005). Ідеальна частка землекористування не підлягає окремому відчуженню та перенесенню на місцевість.
На земельній ділянці знаходиться майно, що належить гр. ОСОБА_1 зі співвласниками.
Нормативна грошова оцінка земельної ділянки згідно з витягом з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 14.05.2014 року №837 становить 757630,8 грн.
У пункті 3.1 Сторони передбачили, що Договір діє протягом 10 (десяти) років з дати його укладення до 07.07.2024 року.
Також, згідно пунктів 4.2, 4.3 Договору розмір орендної плати: річна орендна плата за земельну ділянку встановлюється у розмірі 3% від її нормативної грошової оцінки, де:
нормативна грошова оцінка земельної ділянки у період реконструкції становить 757630,8 грн.
Виходячи з цього, розмір річної орендної плати за цим договором складає 22728,92 грн.
Розмір нормативної грошової оцінки не є сталим і змінюється у зв`язку з проведенням її щорічної індексації внесенням змін на підставі вимог діючого законодавства й інших нормативних документів. Розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки змінюватиметься без внесення змін та доповнень до цього Договору.
Відповідно до пунктів 5.1, 5.2 Договору земельна ділянка передається в оренду для обслуговування частини майнового комплексу.
Цільове призначення земельної ділянки: J.11.06.
Актами від 14.05.2014 року та від 07.07.2014 року визначено межі та підтверджено приймання-передачу земельної ділянки.
Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права, 05.08.2014 року проведено державну реєстрацію Договору оренди землі від 07.07.2014 року №10549.
Згідно Витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 14.05.2014 року №837, відносно земельної ділянки, площею 2460 кв.м., розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , користувачем якої являється ОСОБА_1 , визначено коефіцієнт Кф 1.20, нормативну грошову оцінку земельної ділянки під забудовою – у розмірі 757630,8 грн.
Згідно Витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 21.02.2020 року №3397/0/205-20, відносно земельної ділянки, кадастровий №4810136900:05:078:005, загальною площею 5234 кв.м., розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , визначено коефіцієнт Кф 3,00, нормативну грошову оцінку земельної ділянки під забудовою – у розмірі 8400465,32 грн.
Згідно Витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 21.05.2020 року №5993, відносно земельної ділянки, кадастровий №4810136900:05:078:005, загальною площею 5234 кв.м., розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , визначено коефіцієнт Кф 3,00, нормативну грошову оцінку земельної ділянки під забудовою – у розмірі 8400465,32 грн.
29.07.2021 року за заявою позивача виготовлено Витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку за №НВ-4811879872021, згідно якого земельна ділянка, комунальної власності, площею 0,5234 га, кадастровий номер 4810136900:05:078:0005, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , має цільове призначення 11.02. Для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, категорію земель – землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення.
02.08.2021 року за заявою позивача виготовлено Витяг із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки №80/351-21, згідно якого відносно земельної ділянки, комунальної власності, площею 5234 кв.м., кадастровий номер 4810136900:05:078:0005, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , визначено коефіцієнт Кф 1,20, нормативну грошову оцінку земельної ділянки – у розмірі 3360175, 66 грн.
27.07.2021 року Головним управлінням ДПС у Миколаївській області прийнято податкове повідомлення-рішення №0036-2402-1402 про визначення позивачу податкового зобов`язання з орендної плати за землю на суму 75326,07 грн. за податковий період 2020 року.
27.08.2021 року Головним управлінням ДПС у Миколаївській області прийнято податкове повідомлення-рішення №559614-2404-1402 про визначення позивачу податкового зобов`язання з орендної плати за землю на суму 68796,92 грн. за податковий період 2021 року.
27.08.2021 року Головним управлінням ДПС у Миколаївській області прийнято податкове повідомлення-рішення №559615-2404-1402 про визначення позивачу податкового зобов`язання з орендної плати за землю на суму 19860,18 грн. за податковий період 2021 року.
Згідно письмових пояснень (відповідей на адвокатський запит), податковим повідомленням-рішенням №0036-2402-1402 контролюючим органом здійснено донарахування орендної плати за землю у сумі 75326,07 грн. за 2020 рік за результатом звірки правильності нарахування орендної плати за земельну ділянку та на підставі Витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку землі від 18.06.2020 року №6422, виданого ГУ Держгеокадастром у Миколаївській області.
Під час нарахування позивачу орендної плати за землю у сумі 68796,92 грн. за 2021 рік, а саме за період з 01.01.2021 року по 31.07.2021 року, контролюючий орган також керувався даними Витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку землі від 18.06.2020 року №6422. За 2021 рік, а саме за період з 01.08.2021 року по 31.12.2021 року, контролюючий орган здійснив нарахування позивачу орендної плати за землю у сумі 19860,18 грн. на підставі даних одержаного від Управління земельних ресурсів Миколаївської міської ради Витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку землі від 02.08.2021 року №80/351/21.
Спірні правовідносини виникли з приводу застосування до нормативно-грошової оцінки земельної ділянки, що перебуває у користуванні позивача, коефіцієнту Кф3 внаслідок не занесення, за висновком відповідача, до Державного земельного кадастру інформації про земельну ділянку за кадастровим номером 4810136900:05:078:0005 та невідповідності зазначеного в Державному земельному кадастрі значення коефіцієнту функціонального використання земельної ділянки (Кф) у зв`язку із набранням чинності Порядком №489.
В свою чергу, позивач наголошує на тому, що земельна ділянка, що перебуває в його користуванні, є сформованою та зареєстрованою в Державному земельному кадастрі із присвоєнням кадастрового номеру, і з часу отримання в оренду земельної ділянки ні категорію земель за цільовим призначенням земельної ділянки (землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення), ні вид використання земельної ділянки (для обслуговування нежитлової будівлі) змінено не було. Коефіцієнт, який характеризує функціональне використання земельної ділянки населених пунктів, не змінюється відповідно до Порядку №489 та мав використовуватись в розмірі 1,2, який був визначений та встановлений на момент передачі земельної ділянки в оренду. Внаслідок неправомірної зміни відомостей про цільове призначення земельної ділянки позивач необґрунтовано має нести додаткові витрати з орендної плати земельної ділянки.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів виходить з наступного.
За визначеннями, наведеними у підпунктах 14.1.73, 14.1.125, 14.1.136 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, землекористувачі - юридичні та фізичні особи (резиденти і нерезиденти), які користуються земельними ділянками державної та комунальної власності, зокрема, на умовах оренди.
Нормативна грошова оцінка земельних ділянок для цілей розділу XII, глави 1 розділу XIV цього Кодексу - капіталізований рентний дохід із земельної ділянки, визначений відповідно до законодавства центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.
Орендна плата для цілей розділу XII цього Кодексу - обов`язковий платіж за користування земельною ділянкою державної або комунальної власності на умовах оренди.
У підпункті 269.1.2 пункту 269.1 статті 269 Податкового кодексу України (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) платниками плати за землю є землекористувачі.
Згідно із пунктом 270.1 статті 270 Податкового кодексу України (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) об`єктами оподаткування є земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні.
Відповідно до підпункту 271.1.1 пункту 271.1 статті 271 Податкового кодексу України (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) базою оподаткування є нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом.
Також, відповідно до пунктів 288.1, 288.4, 288.5 Податкового кодексу України (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.
Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем.
Розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою за розмір земельного податку для земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких проведено, - у розмірі не більше 3 відсотків їх нормативної грошової оцінки, для земель загального користування - не більше 1 відсотка їх нормативної грошової оцінки, для сільськогосподарських угідь - не менше 0,3 відсотка та не більше 1 відсотка їх нормативної грошової оцінки.
За правилами пункту 286.1 статті 286 Податкового кодексу України (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру.
Центральні органи виконавчої влади, що реалізують державну політику у сфері земельних відносин та у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, у сфері будівництва щомісяця, але не пізніше 10 числа наступного місяця, а також за запитом відповідного контролюючого органу за місцезнаходженням земельної ділянки подають інформацію, необхідну для обчислення і справляння плати за землю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
За визначенням, наведеним у статті 1 Закон України «Про оцінку земель» 11.12.2003 року №1378-IV, нормативна грошова оцінка земельних ділянок - капіталізований рентний дохід із земельної ділянки, визначений за встановленими і затвердженими нормативами; передбачено, що нормативна грошова оцінка земельних ділянок - капіталізований рентний дохід із земельної ділянки, визначений за встановленими і затвердженими нормативами.
Частиною 2 статті 20 Закон України «Про оцінку земель» від 11.12.2003 року №1378-IV дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель.
Таким чином, обов`язок орендаря земельної ділянки полягає у сплаті земельного податку у формі орендної плати. Для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок, дані про яку оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель.
Отже, для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок, яка здійснюється у відповідності до вимог чинного законодавства.
В контексті наведеного слід зазначити, що Порядок №489 у період спірних правовідносин є чинним нормативно-правовим актом, застосування якого є обов`язковим для територіальних органів Держгеокадастру при наданні витягів з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, та який в силу вимог чинного законодавства визначає процедуру проведення нормативно грошової оцінки земельних ділянок населених пунктів.
У постанові Верховного Суду у складі судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду від 24 листопада 2021 року по справі №817/1780/17 визначено, що первісно користувач земельної ділянки повинен ініціювати внесення змін до Державного земельного кадастру щодо виду цільового призначення відповідної земельної ділянки.
Видача витягу з технічної документації з нормативної грошової оцінки конкретної земельної ділянки не передбачає можливість вибору суб`єктом владних повноважень на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, оскільки є єдиним законодавчо закріпленим варіантом поведінки відповідача при оформленні даних про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки. Визначення у витязі коефіцієнту, який характеризує функціональне використання земельної ділянки (Кф), є обов`язковим і розмір цього коефіцієнту має відповідати Порядку №489 (який діяв в період спірних правовідносин).
У цій справі встановлено, що у відомостях Державного земельного кадастру щодо земельної ділянки з кадастровим номером 4810136900:05:078:005 був відсутній код Класифікації видів цільового призначення земель, визначений на підставі Класифікації видів цільового призначення земель, як того вимагає пункт 5 Порядку №489 (який діяв в період спірних правовідносин).
Зокрема, визначення (донарахування) позивачу податкового зобов`язання з орендної плати за землю на суму 75326,07 грн. за податковий період 2020 року згідно податкового повідомлення-рішення від 27.07.2021 року №0036-2402-1402 відбулось на підставі чинного на той період Витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 21.05.2020 року №5993, де відносно земельної ділянки, кадастровий №4810136900:05:078:005, загальною площею 5234 кв.м., розташованої за адресою: м. Миколаїв, вул. Новозаводська, 19/1, визначено коефіцієнт Кф 3,00, нормативну грошову оцінку земельної ділянки під забудовою визначено у сумі 8400465,32 грн.
Вказані дані про нормативну грошову оцінку враховано контролюючим органом і під час визначення зобов`язання на суму 68796,92 грн. за податковий період 2021 року (за період з січня по липень 2021 року) згідно податкового повідомлення-рішення від 27.08.2021 року №559614-2404-1402.
Натомість визначення (донарахування) позивачу податкового зобов`язання з орендної плати за землю на суму 19860,18 грн. згідно податкового повідомлення-рішення від 27.08.2021 року №559615-2404-1402 за податковий період 2020 року відбулось на підставі Витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 02.08.2021 року №80/351-21, оформленого за заявою позивача, де відносно земельної ділянки, комунальної власності, площею 5234 кв.м., кадастровий номер 4810136900:05:078:0005, розташованої за адресою: Миколаївська область, м. Миколаїв, вул. Новозаводська, 19/1, визначено коефіцієнт Кф 1,20, нормативну грошову оцінку земельної ділянки – у розмірі 3360175, 66 грн.
Також, як свідчать обставини справи, позивач податкове повідомлення-рішення від 27.08.2021 року №559615-2404-1402 не оспорює та погоджується із таким визначенням зобов`язання.
Одночасно колегія суддів вважає за необхідне вказати на передчасність висновку суду першої інстанції щодо сплати позивачем частини зобов`язання на суму 47378,86 грн. за 2021 рік та її зарахування в рахунок зменшення на цю суму податкового зобов`язання, нарахованого згідно від 27.08.2021 року №559614-2404-1402, оскільки наявні матеріали справи (банківські квитанції) у графі «призначення платежу» не містять відомостей про періоди сплати зобов`язань.
Враховуючи викладене у сукупності, оскільки під час визначення грошових зобов`язань контролюючий орган керувався чинними даними про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, при винесенні податкових повідомлень-рішень податковий орган діяв з дотриманням законодавства та на виконання своїх повноважень, колегія суддів доходить висновку про необґрунтованість адміністративного позову в цій частині та відсутність підстав для його задоволення.
Враховуючи викладене, оскільки висновки суду першої інстанції не відповідають нормам матеріального права та обставинам справи, колегія суддів вважає, що рішення суду відповідно до статті 317 КАС України в оскаржуваній частині підлягає скасуванню з ухваленням у цій частині нового судового рішення про відмову у задоволенні позову.
Відповідно до приписів частини 5 статті 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Керуючись ст.ст. 139, 308, 311, п. 2 ч. 1 ст. 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Миколаївській області – задовольнити.
Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 05 вересня 2023 року в частині задоволення позову ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Миколаївській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень – скасувати.
Ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Миколаївській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 27.08.2021 року №559614-2404-1402 на суму 68796,92 грн., від 27.07.2021 року №0036-2402-1402 на суму 75326,07 грн. – відмовити.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її прийняття, але може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

         Головуючий-суддя:                                                                О.В. Єщенко  
         
         Судді:                                                                                        А.В. Крусян  
                                                                                                             
                                                                                                             О.В. Яковлєв