ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 597/1452/23	Головуючий у 1-й інстанції Васильченко В.В. 	
Провадження № 33/817/13/24 	Доповідач - Галіян Л.Є.	
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП 	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2024 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Галіян Л.Є. 
з участю захисника особи, яка притягується до адміністративної         відповідальності ОСОБА_1 — адвоката Голодена О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Тернополя адміністративну справу за апеляційною скаргою захисника особи, яка притягується до адміністративної         відповідальності ОСОБА_1 — адвоката Голодена О.М. на постанову Заліщицького районного суду Тернопільської області від 24 жовтня 2023 року,-

В С Т А Н О В И Л А :
       Цією постановою
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
       Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави 536,80 грн.
       Згідно даної постанови, 26.07.2023 року о 15 год. 25 хв. в с. Добрівляни, по вул. Національного відродження, водій ОСОБА_1 , керував т/з VOLKSVAGEN GOLF д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці, які не реагують на світло, неприродна блідість, поведінка ще не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху (далі - ПДР), за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.
       В апеляційній скарзі захисник просить поновити строк апеляційного оскарження, а оскаржувану постанову суду скасувати та постановити нову, якою закрити провадження у справі щодо нього.
       Вказані вимоги мотивує тим, що судом першої інстанції не з`ясовано усіх обставин справи, оскільки працівниками поліції у встановленому порядку не виявлено жодних ознак наркотичного сп`яніння, а одразу запропоновано проїхати до медичного закладу для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, без жодного підтвердження правомірності такого проходження.
       Також працівниками поліції не було названо підставу зупинки, а на відеозаписі відсутній факт керування транспортним засобом водієм та порушення ним правил дорожнього руху.
       Розглянувши матеріали справи, заслухавши захисника Дички О.О., який підтримав апеляційну скаргу та просить її задовольнити, з мотивів викладених у ній, дослідивши доводи апеляційної скарги, прихожу до наступних висновків. 
       Матеріалами справи підтверджуються доводи захисника щодо поважності причин пропуску ним строку апеляційного оскарження, а тому колегія суддів вважає, що строк апеляційного оскарження пропущений апелянтом з поважних причин і його слід поновити. 
       Згідно із статтею 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом. 
       За змістом ст.280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
       Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
       Як вбачається з матеріалів справи, суд дійшов висновку про наявність в діях  ОСОБА_1  складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП без належного дослідження та оцінки всіх доказів, наявних в матеріалах справи, а обмежився лише викладенням їх переліку, без зазначення, що саме вони доводять чи спростовують.
       Разом з тим, викладені у протоколі дані не відповідають встановленим в судовому засіданні обставинам.
       Так, згідно ст.35 ЗУ “Про Національну поліцію” поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі:
1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху України;
2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу;
3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення;
4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку;
5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути;
6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод;
7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху;
8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху;
9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв;
10) якщо зупинка транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, здійснюється з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту.
2. Поліцейський зобов`язаний зупиняти транспортні засоби у разі:
1) якщо є інформація, що свідчить про порушення власником транспортного засобу митних правил, виявлені органами доходів і зборів відповідно до МКУ, а саме: порушення строків тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту іншого транспортного засобу особистого користування, використання такого транспортного засобу для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні, розкомплектування чи передачу у володіння, користування або розпорядження такого транспортного засобу особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту;
2) якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб, який зареєстрований в іншій країні, не зареєстрований в Україні у встановлені законодавством строки чи перебуває на території України з порушенням строків тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту, чи використовується для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні, чи переданий у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту.
3.Поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.
       Проте в порушення вимог вказаної статті, як вбачається із відеозапису з нагрудних камер працівників поліції до матеріалів справи не долучено даних на підтвердження керування автомобілем ОСОБА_1 , а також порушень ним ПДР України.
        Із вказаного відеозапису вбачається, що поліцейський вказав, що водій рухався із перевищенням дозволеної швидкості руху, тому його було зупинено, однак виніс щодо нього постанову по факту неподання світлового покажчика повороту та за зупинку на перехресті, що не було підставою зупинки.
       Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення, серії ААБ №179589 від 26.07.2023 року  ОСОБА_1 на пропозицію працівників патрульної поліції пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку у медичному закладі категорично відмовився.
       Разом з тим, викладені у протоколі дані не відповідають встановленим в судовому засіданні обставинам.
        Відповідно до п.2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 р. N 1452/735, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за N 1413/27858, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі – поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
       Відповідно до п.1.4 Інструкції, ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість. 
       Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, а саме з відтвореного відеозапису з нагрудної камери працівників поліції, у працівників поліції виникли підозри, що водій ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, при цьому не зазначаючи які саме ознаки такого сп`яніння були у нього виявлені. На пропозицію працівників поліції ОСОБА_1 погодився пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора Драгер.
       Одразу, після такої згоди водія, у працівників поліції виникла підозра щодо перебування останнього у стані вже наркотичного сп`яніння, у зв`язку із чим йому було запропоновано пройти медичний огляд у спеціалізованому медичному закладі, на що останній відмовився, мотивуючи тим, що для цього відсутні підстави. 
Аналіз відеозапису з нагрудних камер поліцейських, проведений судом апеляційної інстанції, дає обґрунтовані підстави для сумніву щодо наявності в діях та поведінці ОСОБА_1 , за обставин відображених на відеозаписі, таких ознак, вказаних у протоколі, як звужені зіниці, які не реагують на світло, неприродна блідість, поведінка ще не відповідає обстановці.
Так, як слідує з відеозапису, ОСОБА_1 чітко та адекватно відповідає на всі запитання поліцейських, а його поведінка та координація рухів повністю відповідають обстановці, за якої відбувається його спілкування з поліцейськими.
       Крім того, з цього ж відеозапису вбачається, що працівники поліції не світили в очі  ОСОБА_1  ліхтариком, щоб встановити зміни у розмірі зіниць чи почервоніння очей.
       Зважаючи на викладені обставини, які дають підстави для сумніву на предмет наявності у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння, а також відсутність підстав для зупинки транспортного засобу, про що свідчить запис із відеокамери поліцейського, ставить під сумнів законність вимог поліцейських щодо проходження огляду на стан сп`яніння останнього.
       При цьому, закон пов`язує відповідальність за відмову від проходження водія від освідчення на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння встановлену ст.130 КУпАП лише за керуванням такою особою транспортним засобом і лише за наявності ознак такого сп`яніння, що в даному випадку працівниками поліції не встановлювалися. 
       Отже, сама по собі відмова від проходження огляду на стан сп`яніння за умови відсутності його ознак, не утворює складу адмінправопропушення, передбаченого ст.130 КУпАП.
       Відповідно до вимог ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
       Враховуючи усе вище викладене та аналізуючи докази в їх сукупності, вважаю, що в матеріалах справи відсутні і судом не здобуті належні докази про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а викладені обставини залишилися поза увагою суду першої інстанції, у зв`язку з чим було постановлено необґрунтоване рішення, яке належить скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

       На підставі наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, - 

П О С Т А Н О В И Л А :        

       Клопотання захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 — адвоката Голодена О.М. про поновлення строку на апеляційне оскарження — задовольнити.        
       Поновити захиснику особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 — адвокату Голодену О.М. строк на апеляційне оскарження.
       Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 — адвоката Голодена О.М. задовольнити.
        Постанову Заліщицького районного суду Тернопільської області від 24 жовтня 2023  року відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП - скасувати, а провадження в даній справі — закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП. 

       Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя