ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2024 року 
м. Київ

cправа №  922/2029/23 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:                       Ємця А. А. (головуючий), Бенедисюка І. М., Малашенкової Т. М.
за участю секретаря судового засідання Ковалівської О. М.,
представників учасників справи:

позивача - не з`явився, 
відповідача - Данилова К. О.

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України 

на рішення Господарського суду Харківської області від 12.09.2023 (суддя Жиляєв Є. М.)
та постанову Східного апеляційного господарського суду від 13.12.2023 (головуючий суддя Пуль О. А., судді Білоусова Я. О., Тарасова І. В.)

у справі № 922/2029/23

за позовом Вовківського комунального підприємства "Фортуна" 

до Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України,

про визнання недійсним та скасування рішення.

ВСТУП 
Причиною звернення до суду є наявність / відсутність підстав для визнання недійсним рішення Антимонопольного комітету України, відповідно до якого визнано, що в діях суб`єкта господарювання є порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбачені пунктом 2 статті 50, частиною першою статті 13 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді зловживання монопольним становищем на ринку водопостачання, які полягають у включенні до тарифу на послуги з центрального водопостачання витрат на опломбування, що може призвести до ущемлення інтересів споживачів, які були б неможливими за умов існування значної конкуренції на ринку.
ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст і підстави позовних вимог
1.          У травні 2023 року Вовківське комунальне підприємство "Фортуна" (далі - ВКП "Фортуна", підприємство) звернулося до Господарського суду Харківської області з позовом до Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (далі - АМК) про визнання недійсним та скасування рішення адміністративної колегії Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 10.03.2023 № 70/14-р/к у справі № 1/02-69-20 "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу".
2.          Обґрунтовуючи позовні вимоги ВКП "Фортуна" посилалося на те, що АМК неправильно витлумачив та, відповідно, зробив висновки щодо складової тарифів на послуги з централізованого водопостачання, що діяли у період 2020- 2022 років, січня-лютого 2023 року та станом на березень 2023 року. У розрахунку планової собівартості води на 2020 рік у статті витрат ВКП "Фортуна" включило суму вартості 3 лічильників у загальному розмірі 10500,00 грн, а не витрати на опломбування засобів обліку холодної води.
Короткий зміст судових рішень судів попередніх інстанцій
3.          Господарський суд Харківської області рішенням від 12.09.2023 залишеним без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 13.12.2023 у цій справі, позов задовольнив повністю. Визнав недійсним та скасував рішення адміністративної колегії АМК від 10.03.2023 № 70/14-р/к у справі № 1/02-69-20 "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу". Стягнув з АМК на користь позивача 2684,00 грн судового збору.
Короткий зміст вимог касаційної скарги 
4.           10.01.2024 (згідно з поштовими відмітками на конверті) АМК, не погоджуючись із судовими рішеннями, звернувся до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просив скасувати постанову Східного апеляційного господарського суду від 13.12.2023 та рішення Господарського суду Харківської області рішенням від 12.09.2023 у цій справі та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.
АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу
5.          Обґрунтовуючи вимоги касаційної скарги, АМК із посиланням на пункти 1 та 3 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України вказує на таке.
6.          Щодо пункту 1 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України скаржник зазначає, що судами першої та апеляційної інстанції не врахували висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 19.09.2019 у справі № 910/8343/18, від 15.07.2021 у справі № 916/2586/20, від 21.09.2021 
у справі № 904/5842/20, від 02.06.2022 у справі № 910/267/20, від 06.06.2023 у справі № 904/4227/20 та від 17.01.2023 у справі № 910/19251/20 про те, що сама собою відповідність дій суб`єктів господарювання цивільному, господарському законодавству не може автоматично свідчити про дотримання ними норм та вимог антимонопольного законодавства, а також що господарським судам першої та апеляційної інстанцій під час вирішення справ щодо визнання недійсними рішень АМК про порушення законодавства про захист економічної конкуренції належить здійснювати оцінку обставин справи та доказів за своїм внутрішнім переконанням в порядку частини другої статті 86 Господарського процесуального кодексу України, зокрема, досліджувати вірогідність і взаємний зв`язок доказів у справі в їх сукупності.
7.          Мотивуючи підстави касаційного оскарження, скаржник також посилається на пункт 3 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України, зазначаючи про відсутність висновку Верховного Суду щодо:
-          частини першої статті 13 Закону України "Про захист економічної конкуренції", а саме стосовно визнання порушенням дій суб`єкта господарювання, який займає монопольне (домінуюче) становище на ринку послуги з централізованого водопостачання, що полягають у включені до тарифу на послугу з централізованого водопостачання витрат на опломбування засобів обліку холодної води, що не відповідає чинному законодавству; 
- пункту 2 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції" стосовно визначення сукупності підстав, які надають органами Антимонопольного комітету України право кваліфікувати дії суб`єкта господарювання порушенням, у вигляді зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку послуги з централізованого водопостачання, що можуть призвести до ущемлення інтересів споживачів, які були б неможливими за умов існування значної конкуренції на ринку; 
- статті 41 Закону України "Про захист економічної конкуренції" у частині визначення фактичних даних, а саме письмових доказів, які можуть бути використані органами Антимонопольного комітету України під час розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції стосовно визнання порушенням дій суб`єкта господарювання, який займає монопольне (домінуюче) становище на ринку послуги з централізованого водопостачання, що полягають у включені до тарифу на послугу з централізованого водопостачання витрат на опломбування засобів обліку холодної води, що не відповідає чинному законодавству;
-          пункту 15 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції" щодо обов`язку суб`єкта господарювання надавати органам Антимонопольного комітету України достовірну інформацію на вимогу.
Позиція інших учасників справи
8.          ВКП "Фортуна" 27.02.2024 (через електронний суд) до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду надіслало відзив на касаційну скаргу, у якому просить відмовити в задоволенні касаційної скарги та залишити оскаржувані рішення та постанову судів попередніх інстанцій без змін.
СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
9.          Згідно з рішенням АМК:
- визнано, що ВКП "Фортуна" відповідно до частини 1 статті 12 Закону України "Про захист економічної конкуренції" за підсумками діяльності протягом 2020- 2022 років, січня-лютого 2023 року та станом на березень 2023 року займає монопольне (домінуюче) становище на ринку послуги з централізованого водопостачання в межах території с. Вовківка та с. Серго Кегичівського району Харківської області, на якій розташована система централізованого водопостачання, яка перебуває у власності та/або користуванні ВКП "Фортуна", із часткою 100 %;
- визнано дії "Фортуна", які полягають у включенні до тарифу на послугу з централізованого водопостачання витрат на опломбування засобів обліку холодної води, що не відповідає чинному законодавству, порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченим пунктом 2 статті 50, частиною 1 статті 13 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку послуги з централізованого водопостачання, що можуть призвести до ущемлення інтересів споживачів, які були б неможливими за умов існування значної конкуренції на ринку;
-  відповідно до статті 52 Закону України "Про захист економічної конкуренції" за порушення законодавства про захист економічної конкуренції, наведене у пункті 2 резолютивної частини цього рішення, накладено на "Фортуна" (ідентифікаційний код юридичної особи 36870716) штраф у розмірі 36180 (тридцять шість тисяч сто вісімдесят) гривень;
- зобов`язано "Фортуна" припинити порушення законодавства про захист економічної конкуренції, наведене у пункті 2 резолютивної частини цього рішення, та усунути наслідки такого порушення, про що повідомити територіальне відділення у двомісячний строк з дня отримання рішення.
10.          АМК у рішенні встановив, зокрема, таке.
11.          Відповідачем в антимонопольній справі є ВКП "Фортуна".
12.          Об`єктом аналізу є ВКП "Фортуна" - суб`єкт господарювання, який надає послугу з централізованого водопостачання.
13.          Об`єктом аналізу є послуга з централізованого водопостачання (далі - Послуга).
14.          Щодо визначення географічних меж ринку.
15.          Рішенням Виконавчого комітету Вовківської міської ради від 01.04.2011 № 52 "Про створення Вовківського комунального підприємства" ВКП "Фортуна" визначено виробником та виконавцем по с. Вовківка і с. Серго Кегичівського району Харківської області послуг з централізованого водопостачання для всіх категорій споживачів на території міста.
16.          ВКП "Фортуна" листом від 27.04.2020 № 9 (вх. від 28.04.2020 № 2191) зазначило, що надає Послуги населенню, підприємствам та організаціям в межах Вовківської сілської ради - с. Вовківка і с. Серго Кегичівського району Харківської області.
17.          Отже, територіальними (географічними) межами ринку Послуг є територія с. Вовківка і с. Серго Кегичівського району Харківської області, на якій розташована система централізованого водопостачання, яка перебуває у власності та/або користуванні ВКП «ФОРТУНА».
18.          Проміжок часу, стосовно якого має визначатися становище суб`єктів господарювання на ринку - часові межі ринку.
19.          Тарифи на Послуги встановлені рішенням виконавчого комітету Вовківської сільської ради від 20.02.2020 № 571 "Про затвердження тарифів на водопостачання" та введені в дію з 01.03.2020.
20.          Таким чином, часовими межами ринку Послуги визначено період:           2020- 2022 роки та січень - лютий 2023 року.
21.          У зазначений період та станом на березень 2023 року структура вказаного ринку не змінювалась.
22.          Розрахунок частки суб`єкта господарювання на ринку.
23.          ВКП "Фортуна" є єдиним суб`єктом господарювання, який надає у визначених територіальних і часових межах Послугу.
24.          Отже, враховуючи зазначене, частка ВКП "Фортуна" на ринку Послуг протягом 2020- 2022 років та січня-лютого 2023 року в межах території с. Вовківка та с. Серго Кегичівського району Харківської області, де розташована система централізованого водопостачання, яка перебуває у власності та / або користуванні Підприємства, становить 100 %.
25.          Загальні висновки щодо визначення монопольного (домінуючого) становища Відповідача.
26.          ВКП "Фортуна" (Підприємство) протягом 2020- 2022 років, січня-лютого 2023 року та станом на березень 2023 року займає монопольне (домінуюче) становище на ринку послуги з централізованого постачання (далі - послуга) в межах території с. Вовківка та с. Серго Кегичівського району Харківської області, де розташована система централізованого водопостачання, яка перебуває у власності та / або користуванні Підприємства, із часткою 100 %.
27.          Щодо зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку.
28.          Згідно з інформацією ВКП "Фортуна", наданою у листі від 27.04.2020 № 9 (вх. від 28.04.2020 № 2191), на підставі розрахунку тарифу на послугу, здійсненого Підприємством, виконавчий комітет Вовківської сільської ради, прийняв рішення від 20.02.2020 № 571 "Про затвердження тарифів на водопостачання" (далі - Рішення).
29.          У пункті 1 Рішення затверджено тариф на послугу для ВКП "Фортуна" у розмірі 23,00 грн за 1 м^3, який уводився в дію з 01.03.2020.
30.          Окрім цього, тариф на послугу у розмірі 23,00 грн за 1 м^3 був затверджений наказом директора ВКП "Фортуна" від 28.02.2020 № 3 "Про затвердження тарифів на водокористування".
31.          В аналізі розрахунку планової собівартості води на 2020 рік (далі - Розрахунок) встановлено, що ВКП "Фортуна" до складу витрат на надання послуги включило витрати на опломбування засобів обліку холодної води. Згідно з Розрахунком розмір витрат, включених до складу тарифу на послугу, складає 10500 грн.
32.          Окрім цього, ВКП "Фортуна" у листі від 27.04.2020 № 9 (вх. від 28.04.2020 
№ 2191) зазначило, що "... вартість послуг з опломбування засобів обліку холодної води включається в калькуляцію загальної вартості послуг з водопостачання (стаття "Матеріали" калькуляції). Окремо послуга з опломбування / розпломбування приладів обліку водокористувачами не оплачується".
33.          У ході розгляду справи ВКП "Фортуна" у листі від 19.06.2020 № 12 (вх. від 20.06.2020 № 3312) надало пояснення щодо включення витрат на опломбування до складу тарифу на послугу. Так, Підприємство зазначило: "...Пломби для опломбування були придбані за рахунок коштів, отриманих від реалізації послуг по централізованому водопостачанню, бо інших джерел фінансування у ВКП "Фортуна" немає. Так як первинному опломбуванню підлягали ВСІ водокористувачі, витрати по придбанню пломб були віднесені на собівартість продукції (реалізованої води) за статтею "Матеріали"...".
34.          Згідно з пунктом 19 Порядку формування тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01.06.2011 № 869 (далі - Порядок формування цін), у редакції, яка діяла на момент розрахунку та затвердження тарифу на послуги, а саме станом на лютий 2020 року, до складу планової виробничої собівартості включаються, зокрема, витрати на обслуговування засобів вимірювальної техніки (огляд, опломбування / розпломбування, періодичну повірку та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж)), які є власністю ліцензіата та / або перебувають в його користуванні (крім вузлів комерційного та розподільного обліку води) і використовуються у технологічному процесі виробництва / надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення.
35.          Отже, з урахування положень Порядку формування тарифу до складу тарифу на Послуги включаються витрати на обслуговування засобів вимірювальної техніки (огляд, опломбування / розпломбування, періодичну повірку та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж)), які є власністю ліцензіата та/або перебувають в його користуванні і використовуються у технологічному процесі виробництва / надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, крім вузлів комерційного та розподільного обліку води.
36.          АМК зазначило, що опломбування вузлів обліку холодної води, які забезпечують індивідуальний облік споживання, здійснюється за рахунок власників таких вузлів, тобто побутових споживачів, а витрати на опломбування не повинні включатися до складу тарифу на послуги.
37.          Також у листі ВКП "Фортуна" від 19.06.2020 № 12 (вх. від 22.06.2020              № 3312) зазначено, що "...Всі водокористувачі були зобов`язані встановити прибори обліку холодної води... Придбання та встановлення приладу обліку холодної води проводиться за рахунок споживача. Після встановлення лічильника споживач у 3-денний термін сповіщає комунальне підприємство. КП проводить опломбування обліку та знімає початкові показники та інформацію щодо номера лічильника.".
38.          Згідно з інформацією, викладеною у листах ВКП "Фортуна" від 19.06.2020 
№ 12 (вх. від 22.06.2020 № 3312), від 26.07.2022 № 47 (вх. від 26.07.2022               № 70-01/1096) та від 03.10.2022 № 65 (вх. від 03.10.2022 № 70-01/1421), станом на 01.09.2022 усього споживачі встановили 235 засобів обліку холодної води, зокрема протягом 2020 року - 2, 2021 року - 5, січня - серпня 2022 року - 2.
39.          У листі від 09.02.2023 № 17 (вх. від 09.02.2023 № 70-01/322) ВКП "Фортуна" повідомило, що станом на 01.02.2023 кількість встановлених засобів обліку холодної води становить 240.
40.          Як вбачається з інформації ВКП "Фортуна", власниками засобів обліку холодної води є побутові споживачі.
41.          Отже, включення до тарифу на послугу витрат на опломбування засобів обліку холодної води є безпідставним та таким, що не відповідає чинному законодавству, а саме Порядку формування тарифу.
42.          У ході розгляду перевірки ВКП "Фортуна" у листах від 03.10.2022 № 65 (вх. від 03.10.2022 № 70-01/1421) та від 09.02.2023 № 17 (вх. від 09.02.2023            № 70-01/322) зазначило, що тариф на послугу у розмірі 23,00 грн за м^3 не коригувався та є чинним.
43.          Окрім цього, Кегичівська селищна рада у листах від 13.07.2022 № 4-09/1447 (вх. від 15.07.2022 № 70-01/1072) та від 17.02.2023 № 04-09/475 (вх. від 20.02.2023 № 70-01/403) повідомила, що ВКП "Фортуна" з питань встановлення, коригування тарифів на послугу до селищної ради не зверталося. При цьому Кегичівська селищна рада зазначила, що "... нині діють тарифи, затверджені на черговій XLI сесії УII скликання Вовківської сільської ради від 20 лютого 2020 року рішенням 571 "Про затвердження тарифів на водопостачання" у розмірі 23,00 грн за 1 м^3".
44.          Отже, порушення законодавства про захист економічної конкуренції ВКП "Фортуна" не припинено.
45.          Щодо антиконкурентних наслідків дій Відповідача.
46.          Включення ВКП "Фортуна" витрат на опломбування засобів обліку холодної води до тарифу на Послугу призвело до ущемлення інтересів споживачів, оскільки це призводить до завищення вартості послуги в цілому.
47.          Так, згідно з розрахунком загальний розмір витрат, який враховується при розрахунку тарифу на послугу, зокрема витрати на опломбування, складає 
379310 грн. У разі неврахування витрат на опломбування розмір витрат, включених до тарифу на послугу, складав би 368810 грн (379310-10500). Тоді розмір тарифу на послугу був би 22,2 грн за 1 м. куб. (368810/16600 ("кількість піднятої води" (мова оригіналу)), що на 0,80 грн менше від діючого тарифу.
48.          Окрім цього, включення ВКП "Фортуна" витрат на опломбування засобів обліку холодної води до тарифу на послуги призводить до того, що споживачі змушені сплачувати за опломбування щомісячно, при тому що опломбування засобу обліку холодної води здійснюється лише тоді, коли на абонентський облік беруться засоби обліку холодної води або після проведення повірки, при цьому міжповірочний інтервал засобів обліку холодної води складає 4 роки.
49.          Щодо висновків у справі.
50.          АМК встановив, що доказами, зібраними у справі, доведено висновок про те, що дії ВКП "Фортуна", яке 2020- 2022 років, січня-лютого 2023 року та станом на березень 2023 року займає монопольне (домінуюче) становище на ринку послуги з централізованого водопостачання в межах території с. Вовківка та с. Серго Кегичівського району Харківської області, на якій розташована система централізованого водопостачання, яка перебуває у власності та / або користуванні ВКП "Фортуна", що полягають у включені до тарифу на послугу з централізованого водопостачання витрат на опломбування засобів обліку холодної води, що не відповідає чинному законодавству, є порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченим пунктом 2 статті 50, частиною першою статті 13 Закону України "Про захист економічної конкуренції".
51.          Щодо визначення розміру штрафу.
52.          Відповідно до частини другої статті 52 Закону України «Про захист економічної конкуренції» за порушення, передбачене пунктом 2 статті 50 цього закону, накладається штраф у розмірі до десяти відсотків доходу (виручки) суб`єкта господарювання від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) за останній звітний рік, що передував року, в якому накладається штраф.
53.          Суди попередніх інстанцій встановили, що вказане рішення відповідач направив засобами поштового зв`язку, а позивач отримав 21.03.2023, про що свідчить запис у книзі для запису рекомендованих поштових відправлень і повідомлень за 21.03.2023 за № 10.
54.          Позивач дотримався двомісячного строку для звернення з дня одержання рішення АМК до господарського суду з позовом.
55.          ВКП "Фортуна" у позовній заяві вказало на безпідставність та необґрунтованість оскаржуваного рішення, оскільки він не вчинив протиправних діянь, зазначених в оспорюваному рішенні, а висновки АМК, викладені в оскаржуваному рішенні, є такими, що не відповідають фактичним обставинам справи № 1/02-69-20 про порушення позивачем законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу. 
56.          Крім того, позивач вважає, що АМК неправильно витлумачив та, відповідно, зробив висновки стосовно складової тарифів на послуги з централізованого водопостачання, що діяли в період 2020- 2022 років, січня-лютого 2023 року та станом на березень 2023 року. Позивач також зазначив, що у розрахунку діючого тарифу на послуги з централізованого водопостачання (23,00 грн) витрати на опломбування засобів обліку холодної води, які є власністю споживачів, не враховувались. Ці послуги не передбачені в складовій тарифу на послуги з централізованого водопостачання.
57.          ВКП "Фортуна" зазначало про те, що саме пломбування засобів обліку та прийняття їх на абонентський облік було безкоштовним з 2011 року до затвердження рішенням Кегичівської селищної ради № 278 від 09.07.2021 "Про встановлення тарифу на платну послугу опломбування лічильників, що надається Вовківським комунальним підприємством "Фортуна", а отже, позивач не обмежив інтересів споживачів послуги.
58.          У розрахунку планової собівартості води на 2020 рік у статті витрат ВКП "Фортуна" включило суму вартості 3 лічильників видобутку підземних вод у загальному розмірі 10500 грн, а не витрати на опломбування засобів обліку холодної води. Чинне законодавство передбачає відшкодування споживачами прямих матеріальних витрат, пов`язаних з використанням сировини, пально-мастильних матеріалів, основних і допоміжних матеріалів, запасних частин, придбаних комплектувальних виробів, напівфабрикатів та інших матеріальних ресурсів, необхідних для забезпечення основного технологічного процесу.
59.          Позивач у позові зазначив, що оскільки свердловини ВКП "Фортуна" підпадають під визначення "Свердловини артезіанські з забором води з підземних джерел на питні, санітарно-гігієнічні та виробничі потреби", то відповідно до пункту 5 Порядку державного обліку артезіанських свердловин облаштування їх засобами вимірювання об`єму видобутих підземних вод, затвердженого відповідно до постанови Кабінету міністрів України від 08.10.2012 № 963, водокористувачі облаштовують артезіанські свердловини, що експлуатуються, засобами вимірювання об`єму видобутих підземних вод (далі - засоби вимірювання), які пройшли в установленому законодавством порядку державну метрологічну атестацію або повірку в повірочних лабораторіях підприємств і організацій, уповноважених на проведення державних випробувань або повірок.
60.          У зв`язку з тим що засоби вимірювання об`єму видобутих підземних вод на свердловинах ВКП "Фортуна" вийшли з ладу, у планову собівартість води на 2020 рік за статтею "Прилади і обладнання" було включено вартість трьох лічильників видобутку підземних вод.
61.          Отже, у розрахунку планової собівартості води на 2020 рік у статті витрат ВКП "Фортуна" включило суму вартості 3 лічильників у загальному розмірі 10500 грн, а не витрати на опломбування засобів обліку холодної води.
62.          Таким чином, на думку позивача, висновки АМК щодо включення ВКП "Фортуна" витрат на опломбування засобів обліку холодної води до тарифу на послуги, є передчасними, недоведеними та такими, що не підтверджені матеріалами справи.
Порядок розгляду справи судом касаційної інстанції
63.          Підставою касаційного оскарження є пункти 1 та 3 частини другої           статті 287 Господарського процесуального кодексу України.
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанцій
64.          Імперативними приписами частини другої статті 300 Господарського процесуального кодексу України чітко встановлено межі перегляду справи судом касаційної інстанції, а саме: суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
65.          Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
66.          Здійснюючи перевірку правильності застосування судами першої та апеляційної норм законодавства при постановленні оскаржуваних судових рішень у цій справі в межах вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження та доводів касаційної скарги по суті спору, Верховний Суд зазначає таке.
67.          Причиною виникнення спору зі справи стало питання щодо наявності чи відсутності підстав для визнання недійсним рішення АМК.
68.          Відповідно до статті 1 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" Антимонопольний комітет України є державним органом із спеціальним статусом, метою діяльності якого є забезпечення державного захисту конкуренції у підприємницькій діяльності та у сфері державних закупівель.
69.          Згідно з приписами статті 3 названого Закону основним завданням Антимонопольного комітету України є участь у формуванні та реалізації конкурентної політики, зокрема, в частині здійснення державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції на засадах рівності суб`єктів господарювання перед законом та пріоритету прав споживачів, запобігання, виявлення і припинення порушень законодавства про захист економічної конкуренції.
70.          Як унормовано у пункті 11 частини першої статті 7 Закону України "Про Антимонопольний комітет України", у сфері здійснення контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції Антимонопольний комітет України має повноваження проводити дослідження ринку, визначати межі товарного ринку, а також становище, в тому числі монопольне (домінуюче), суб`єктів господарювання на цьому ринку та приймати відповідні рішення (розпорядження).
71.          Відповідно до частин першої та другої статті 12 Закону України "Про захист економічної конкуренції" суб`єкт господарювання займає монопольне (домінуюче) становище на ринку товару, якщо: на цьому ринку у нього немає жодного конкурента; не зазнає значної конкуренції внаслідок обмеженості можливостей доступу інших суб`єктів господарювання щодо закупівлі сировини, матеріалів та збуту товарів, наявності бар`єрів для доступу на ринок інших суб`єктів господарювання, наявності пільг чи інших обставин.
72.          Монопольним (домінуючим) вважається становище суб`єкта господарювання, частка якого на ринку товару перевищує 35 відсотків, якщо він (суб`єкт господарювання) не доведе, що зазнає значної конкуренції.
73.          Установлення монопольного (домінуючого) становища суб`єкта (суб`єктів) господарювання включає застосування як структурних, так і поведінкових показників, що характеризують стан конкуренції на ринку. При цьому застосування структурних показників зумовлюється встановленням об`єкта аналізу, визначенням товарних, територіальних (географічних), часових меж ринку на підставі інформації, яка може бути використана для визначення монопольного (домінуючого) становища.
74.          Обов`язок з доведення в суді факту зайняття суб`єктом господарювання монопольного (домінуючого) становища на ринку покладається на Антимонопольний комітет України або його територіальне відділення, яке є стороною у справі.
75.          Зловживанням монопольним (домінуючим) становищем на ринку є дії чи бездіяльність суб`єкта господарювання, який займає монопольне (домінуюче) становище на ринку, що призвели або можуть призвести до недопущення, усунення чи обмеження конкуренції, або ущемлення інтересів інших суб`єктів господарювання чи споживачів, які були б неможливими за умов існування значної конкуренції на ринку (частина перша статті 13 Закону України "Про захист економічної конкуренції").
76.          Порушенням законодавства про захист економічної конкуренції є зловживання (монопольним) домінуючим становищем (пункт 2 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції").
77.          За порушення, передбачені, зокрема, пунктом 2 статті 50 цього Закону, накладається штраф у розмірі, передбаченому частиною другою статті 52 названого Закону.
78.          Підставами для зміни, скасування чи визнання недійсними рішень органів Антимонопольного комітету України є: неповне з`ясування обставин, які мають значення для справи; недоведення обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні, обставинам справи; заборона концентрації відповідно до Закону України "Про санкції"; порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права (частина перша статті 59 Закону України "Про захист економічної конкуренції").
79.          Під час розгляду цієї справи Верховний Суд враховує те, що у застосуванні відповідної статті 13 Закону України "Про захист економічної конкуренції" необхідно мати на увазі, що частина перша її містить кваліфікуючі ознаки зловживання монопольним (домінуючим) становищем стосовно необмеженого кола випадків такого зловживання, а частина друга - перелік деяких з числа відповідних випадків, причому цей перелік не є вичерпним. Отже, сама лише відсутність у згаданому переліку вказівки про ті чи інші дії (бездіяльність) суб`єкта господарювання не є перешкодою для кваліфікації таких дій (бездіяльності) за ознаками частини першої даної статті.
80.          Така ж правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 05.03.2020 у справі № 910/2921/19 та від 11.06.2019 у справі № 915/523/18.
81.          Суди першої та апеляційної інстанцій визнали недійсним та скасовали рішення адміністративної колегії АМК від 10.03.2023 № 70/14-р/к у справі             № 1/02-69-20 про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу.
82.          Скаржник вказує, що під час прийняття оскаржуваної постанови суди попередніх інстанцій порушили норми процесуального права (статтю 86 Господарського процесуального кодексу України), не врахувавши правових позицій щодо обов`язку суду оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність.
83.          Верховний Суд неодноразово наголошував на тому, що господарським судам першої та апеляційної інстанцій під час вирішення справ щодо визнання недійсними рішень АМК про порушення законодавства про захист економічної конкуренції належить здійснювати оцінку обставин справи та доказів за своїм внутрішнім переконанням в порядку частини другої статті 86 Господарського процесуального кодексу України, зокрема досліджувати вірогідність і взаємний зв`язок доказів у справі в їх сукупності.
84.          При цьому застосування приписів статті 86 Господарського процесуального кодексу України як норми процесуального права має загальний (універсальний) характер для усіх справ.
85.          Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам у цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
86.          Отже, з`ясування фактичних обставин справи має здійснюватися судом із застосуванням критеріїв оцінки доказів, передбачених статтею 86 Господарського процесуального кодексу України, щодо відсутності у доказів заздалегідь встановленої сили та оцінки кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності в цілому.
87.          Близька за змістом правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 17.01.2023 у справі № 910/19251/20, на яку здійснює своє посилання скаржник у доводах касаційної скарги .
88.          Верховний Суд виходить з того, що мета судового дослідження полягає у з`ясуванні обставин справи, юридичній оцінці встановлених відносин і у встановленні прав і обов`язків (відповідальності) осіб, які є суб`єктами цих відносин. Судове пізнання завжди опосередковане, оскільки спрямоване на вивчення події, що мала місце в минулому.
89.          Повнота судового пізнання фактичних обставин справи передбачає, з одного боку, залучення всіх необхідних доказів, а з іншого, - виключення зайвих доказів. З усіх поданих особами, що беруть участь у справі, доказів суд повинен відібрати для подальшого дослідження та обґрунтування мотивів рішення лише ті з них, які мають зв`язок із фактами, що підлягають установленню.
90.          Вказаний висновок випливає, зокрема, зі статей 236- 237 Господарського процесуального кодексу України.
91.          Водночас зміст прийнятих у справі рішень судів попередніх інстанцій свідчить про порушення судами балансу прийняття доводів та заперечень сторін судом.
92.          Зокрема, АМК у відзиві на позовну заяву, апеляційній та касаційних скаргах неодноразово зазначав, що за інформацією ВКП "Фортуна", наданою у листі від 27.04.2020 № 9 (вх. від 28.04.2020 № 2191), на підставі розрахунку тарифу на послуги з централізованого водопостачання, здійсненого підприємством, Вовківська сільська рада прийняла рішення від 20.02.2020 № 571 "Про затвердження тарифів на водопостачання", у якому затвердила тариф на послугу з централізованого водопостачання для позивача у розмірі 23,00 грн, який вводився в дію з 01.03.2020. 
93.          Отже, ВКП "Фортуна" протягом 2020- 2022 років та січня-березня 2023 року надавало послугу з централізованого водопостачання за тарифом у розмірі 23,00 грн за 1 м^3.
94.          Позивач на вимогу АМК від 07.04.2020 № 70-02/1-2050/60 листом від 27.04.2020 № 9 (вх. від 28.04.2020 № 2191) повідомив, що "... Вартість послуг з опломбування засобів обліку холодної води включається в калькуляцію загальної вартості послуг з водопостачання. Окремо послуга з опломбування /... приладів облік водокористувачами не оплачується.». 
95.          Також позивач у листі від 19.06.2020 № 12, надісланому до АМК після отриманням ним розпорядження про початок розгляду справи від 28.05.2020 № 70/74-рп/к про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, зазначив, що "... Пломби були придбані за рахунок коштів, отриманих від реалізації послуг по централізованому водопостачанню, бо інших джерел фінансування у ВКП "Фортуна" не має.... Таким чином вартість первинного пломбування всіх абонентів була включена у собівартість продукції (реалізованої води) за статтею «Матеріали»..". 
96.          Тобто Позивач у вказаних листах самостійно підтвердив факт включення до складу тарифу на послугу з централізованого водопостачання, а саме до статті "Матеріали", витрат на опломбування засобів обліку холодної води, обґрунтовуючи це відсутністю у ВКП "Фортуна" інших джерел закупівлі пломб для проведення опломбування.
97.          Крім того, механізм формування тарифів на Послугу для суб`єктів господарювання, які провадять або мають намір проводити господарську діяльність із централізованого водопостачання, визначений Порядком формування тарифів. 
98.          Відповідно до пункту 3 Порядку формування тарифу (у редакції, яка діяла на момент розрахунку та затвердження тарифу на послуги з централізованого водопостачання, а саме станом на лютий 2020 року), планований період - період тривалістю 12 місяців, на який розраховуються та встановлюються тарифи (з 1 січня до 31 грудня, а для ліцензіатів, що вперше встановлюють тарифи, - інший період, узгоджений з уповноваженими органами, тривалістю 12 місяців). 
99.          Згідно з пунктом 9 Порядку формування тарифу (у редакції, яка діяла на момент розрахунку та затвердження тарифу на послуги з централізованого водопостачання, а саме станом на лютий 2020 року), формування тарифів на централізоване водопостачання та/або централізоване водовідведення здійснюється ліцензіатами відповідно до річних планів господарської діяльності з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, економічно обґрунтованих планованих витрат, визначених на підставі державних та галузевих нормативів витрат ресурсів, у тому числі галузевих технологічних нормативів використання питної води на підприємствах водопровідно-каналізаційного господарства з урахуванням основних особливостей технологічних процесів відповідного виробництва, техніко-економічних розрахунків, кошторисів з урахуванням ставок податків, зборів, обов`язкових платежів, цін на матеріальні ресурси та послуги у планованому періоді.
100.          Пунктом 12 Порядку формування тарифу (у редакції, яка діяла на момент розрахунку та затвердження тарифу на послуги з централізованого водопостачання, а саме станом на лютий 2020 року) визначено, що калькулювання планованих витрат, що включається до повної собівартості централізованого водопостачання та/або централізованого водовідведення, і планованого прибутку здійснюється у розрахунку на 12 місяців. 
101.          Отже, з урахуванням викладеного під час формування тарифів на послугу з централізованого водопостачання мають враховуватися планові витрати з розрахунку на 12 місяців (плановий період) та з урахуванням річних планів господарської діяльності, зокрема з централізованого водопостачання, які формуються на підставі фактично понесених витрат. 
102.          Тариф на послугу з централізованого водопостачання у розмірі 23 грн за  1 м^3 був розрахований та встановлений у лютому 2020 року. Тоді як згідно з накладною від 03.12.2021 № 302, наданою Позивачем до суду першої інстанції, водолічильники видобутку підземних вод були придбані у грудні 2021 року. 
103.          Також у видатковій накладній від 03.12.2021 № 302 зазначено вартість водолічільників марок KBM-U-WPD-X 65 (1 шт.) та KBM-U-WPD-X 80 (1 шт.), а саме: 3 678,50 грн та 3 960,00 грн, відповідно, а не трьох лічильників по                  3 500,00 грн кожен, що безпідставно проігноровали суди попередніх інстанцій під час розгляду цієї справи (т. 1, арк. спр. 56).
104.          Водночас загальна сума зазначеної вище накладної становить                     9 177,00 грн з ПДВ, а не 10 500,00 грн, як знову ж таки зазначало ВКП "Фортуна" у процесуальних документах, поданих в межах розгляду цієї справи.
105.          Слід звернути увагу, що в матеріалах справи № 922/2029/23 відсутні документи, які підтверджують здійснення позивачем оплати коштів Товариству з обмеженою відповідальністю "K.B.M. Завод водотеплолічильників " за товар, а саме 3 лічильників, як про це зазначили суди першої та апеляційної інстанцій.
106.          Враховуючи зазначене, суди попередніх інстанцій порушуючи положення частини другої третьої статті 86 та статті 236 Господарського процесуального кодексу України, а також статті 41 Закону України "Про захист економічної конкуренції" проігноровали доводи відповідача щодо обставин справи. 
107.          Верховний Суд звертає увагу, що предметом розгляду справи                    № 1/02-69-20 про порушення ВКП "Фортуна" законодавства про захист економічної конкуренції були дії, які полягали у включенні до тарифу на послугу з централізованого водопостачання витрат на опломбування засобів обліку холодної води, а отже, АМК досліджував питання відповідності витрат, включених позивачем до складу тарифу на послугу з централізованого водопостачання у розмірі 23 грн за 1 м^3, Порядку формування тарифів (у редакції, яка діяла на момент розрахунку та затвердження тарифу на послуги з централізованого водопостачання, а саме станом на лютий 2020 року). При цьому позивач, повідомлений про наслідки подання недостовірної інформації у листах від 27.04.2020 № 9 та від 19.06.2020 № 12, самостійно підтвердив факт включення витрат на опломбування засобів обліку холодної води до складу тарифу на послуги з централізованого водопостачання, що не відповідає нормам діючого законодавства. 
108.          З оскаржуваних судових рішень убачається, що суди попередніх інстанцій не встановлювали обставин наявності документально підтверджених об`єктивних обставин, що спричинили визнання недійсним рішення АМК.
109.          З огляду на те що суди попередніх інстанцій не встановили обставин, що є визначальними і ключовими у вирішенні цього спору, ураховуючи доводи касаційної скарги, які є нерозривними у їх сукупності, межі розгляду справи судом касаційної інстанції, імперативно визначені статтею 300 Господарського процесуального кодексу України, судові рішення попередніх інстанцій підлягають скасуванню, а справа - передачі на новий розгляд до суду першої інстанції, у зв`язку з чим Верховний Суд не формулює остаточних висновків з підстави відкриття касаційного провадження, передбаченої пунктом 3 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України.
110.          Враховуючи викладене, доводи касаційної скарги про порушення судами попередніх інстанцій норм права частково знайшли підтвердження та наявні підстави для скасування оскаржуваних судових рішень.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
111.          Доводи скаржника про порушення судами попередніх інстанцій норм права у прийнятті оскаржуваних судових рішень за результатами перегляду справи в касаційному порядку знайшли своє часткове підтвердження з мотивів і міркувань, викладених у цій постанові.
112.          Порушення судами норм процесуального права унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення цієї справи, не можуть бути усунуті Верховним Судом самостійно в силу меж розгляду справи судом касаційної інстанції.
113.          Відповідно до пункту 2 частини першої статті 308 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.
114.          За таких обставин касаційна інстанція вважає за необхідне касаційну скаргу АМК задовольнити частково, судові рішення у справі скасувати, а справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.
115.          Під час нового розгляду суду слід звернути увагу на викладене у цій постанові, надати належну правову кваліфікацію спірним правовідносинам, перевірити зазначені в цій постанові доводи та докази, а також вагомі (визначальні) аргументи сторін у справі, дати їм належну правову оцінку і залежно від встановленого вирішити спір відповідно до закону.
Судові витрати
116.          Розподіл судового збору, сплаченого за подання касаційної скарги відповідно до частини чотирнадцятої статті 129 Господарського процесуального кодексу України, не здійснюється, адже суд не змінює та не ухвалює нового рішення, а скасовує оскаржувані судові рішення та передає справу на новий розгляд, тому за результатами нового розгляду має бути вирішено й питання щодо розподілу судових витрат у справі.
Керуючись статтями 300, 308, 310, 315 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд
П О С Т А Н О В И В:
1.          Касаційну скаргу Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України задовольнити частково.
2.          Рішення Господарського суду Харківської області від 12.09.2023 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 13.12.2023 справі  № 922/2029/23 скасувати.
3.          Справу №  922/2029/23 направити на новий розгляд до Господарського суду Харківської області.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                           А. Ємець

Суддя                                                                                     І. Бенедисюк 

Суддя                                                                                          Т. Малашенкова