Справа № 466/8067/14-ц                        Головуючий у 1 інстанції: Кавацюк В.І. 
Провадження № 22-ц/811/3341/23                Доповідач в 2-й інстанції: Приколота Т. І. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

29 лютого 2024 року м.Львів

Справа № 466/8067/14
Провадження № 22ц/811/3341/23

Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Приколоти Т.І.,
суддів : Мікуш Ю.Р., Савуляка Р.В.,
секретар Іванова О.О.
з участю: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 

розглянув апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут» на ухвалу Шевченківського районного суду міста Львова, постановлену у м. Львові 11 квітня 2022 року у складі судді Кавацюка В.І., за результатами розгляду заяви  ОСОБА_3  про встановлення способу і порядку виконання судового рішення у справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Львівгаз», Кабінету Міністрів України, міського голови Львова Садового Андрія Івановича з участю третіх осіб: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , про зобов`язання до вчинення дій, відшкодування шкоди, визнання протиправними дій, визнання протиправними дозволів та зобов`язання до вчинення дій, -

встановив:
29 грудня 2014 року ОСОБА_10 звернувся з позовом до ПАТ по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» про відшкодування моральної шкоди, завданої неправомірним припиненням газопостачання в квартиру.
Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 8 жовтня 2018 року позов задоволено частково. Визнано за ОСОБА_3 право на споживання газу та опалення квартири АДРЕСА_1 відповідно до виконавчого листа, виданого Личаківським районним судом м. Львова 28 червня 1999 року в справі №2-715/1999р. на підставі ухвали цього суду від 18 червня 1999 року про роз`яснення рішення Личаківського районного суду м. Львова від 24 травня 1999 року, та право на індивідуальне опалення вказаної квартири з встановленим індивідуальним газовим котлом марки «Viessmann Vіtopend»; ухвалено відновити становище, яке існувало до припинення газопостачання квартири позивача 30 листопада 2012 року, зобов`язати ПАТ по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» відновити газопостачання та експлуатацію газопроводу і встановлених газових приладів в квартирі ОСОБА_3 ; стягнуто з відповідача на користь позивача 30 000 грн. моральної шкоди, заподіяної внаслідок неправомірного припинення газопостачання в його квартиру. У задоволенні вимог про зобов`язання до припинення дискримінації, зловживання монопольним становищем і незаконної примусової підприємницької діяльності та відшкодування майнової шкоди, до Кабінету Міністрів України про визнання протиправними дій чи бездіяльності Кабінету Міністрів України, визнання протиправними дозволів на припинення газопостачання побутовим споживачам газу і на здійснення незаконної примусової підприємницької діяльності та зобов`язання до вчинення дій, до міського голови Львова Садового А.І. про визнання незаконною організацію виконання положень ст. ст. 7, 15, 16, 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», положень «Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій», затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства №76 від 17 травня 2005 року, та визнання дій і особистої бездіяльності протиправними зазначеним рішенням було відмовлено за безпідставністю.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 12 листопада 2018 року у задоволенні заяви ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення в об`єднаній цивільній справі №466/8067/14-ц відмовлено.
Додатковим рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 21 січня 2019 року абзац мотивувальної частини рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 8 жовтня 2018 року у справі №466/8067/14-ц «Враховуючи характер і тривалість душевних страждань, яких позивач ОСОБА_3 зазнав з припиненням газопостачання в займану ним квартиру, істотність вимушених змін у його житті, ступінь вини відповідача в заподіянні шкоди, а також ступінь вини самого позивача в недодержанні процедури реконструкції газової мережі та встановлення газових приладів, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_3 в цій частині слід задовольнити частково.» доповнено реченням наступного змісту: «Зокрема, з ПАТ «Львівгаз» на користь позивача ОСОБА_3 , із заявленої суми про відшкодування моральної шкоди в розмірі 300 000 грн., слід стягнути 30 000 грн. компенсації моральної шкоди, завданої припиненням газопостачання в займану ним квартиру, а в задоволенні іншої частини цієї вимоги слід відмовити у зв`язку з її безпідставністю». 
Речення першого абзацу резолютивної частини рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 8 жовтня 2018 року замість слів «Позов задовольнити частково» викласти в наступній редакції: «Позовні вимоги ОСОБА_3 до ПАТ по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» задовольнити частково, а у задоволенні позовних вимог до Кабінету Міністрів України та до міського голови Львова Садового А.І. - відмовити у зв`язку з їх безпідставністю». 
Абзац третій резолютивної частини цього рішення доповнити речення наступного змісту: «У задоволенні іншої частини вимоги ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди в розмірі 270 000 грн.- відмовити у зв`язку з її безпідставністю».
Постановою Львівського апеляційного суду від 1 серпня 2019 року, залишеною без змін ухвалою Верховного Суду від 27 січня 2020 року, апеляційні скарги ОСОБА_3 та ПАТ по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» залишено без задоволення, рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 8 жовтня 2018 року, ухвалу цього суду від 12 листопада 2018 року та додаткове рішення від 21 січня 2019 року залишено без змін.
13 жовтня 2020 року ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою про встановлення способу і порядку виконання рішення Шевченківського районного   суду м. Львова від 8 жовтня 2018 року в об`єднаній цивільній справі №466/8067/14-ц щодо визнання за ним права на споживання газу та опалення квартири АДРЕСА_1 , щодо визнання права на індивідуальне опалення цієї квартири з встановленим індивідуальним газовим котлом марки «Viessmann Vіtopend», щодо відновлення становища, яке існувало до припинення газопостачання його (позивача) квартири 30 листопада 2012 року, та зобов`язання ПАТ по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» відновити газопостачання та експлуатацію газопроводу і встановлених газових приладів в квартирі АДРЕСА_1 . У заяві посилається на те, що рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 8 жовтня 2018 року набрало законної сили, оскільки залишено без змін судами апеляційної та касаційної інстанцій, однак не виконано, газопостачання в займаній його сім`єю квартирі АДРЕСА_1 не відновлено. АТ «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз», яке є правонаступником відповідача - ПАТ по газопостачанню та газифікації «Львівгаз», продовжує зловживати своїм монопольним становищем на ринку природного газу, а тому потрібно встановити такий порядок і спосіб виконання судового рішення, який би відповідав вимогам «Правил постачання природного газу», затверджених постановою НКРЕКП №2496 від 30 вересня 2015 року, «Типовому договору постачання природного газу побутовим споживачам», затвердженого постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року №2500, та іншим актам цивільного законодавства. Вказує, що АТ «Львівгаз» повинно визнати, що жодних боргів за газ він ( ОСОБА_3 ) не має, оскільки газопостачання до займаної ним квартири не відновлено, а також у зв`язку зі змінами в законодавстві, йому має бути надіслано копію договору - приєднання.
Ухвалою Шевченківського районного суду міста Львова від 11 квітня 2022 року заяву ОСОБА_3 про встановлення способу і порядку виконання судового рішення в об`єднаній цивільній справі №466/8067/14-ц задоволено. Встановлено наступний порядок і спосіб виконання рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 8 жовтня 2018 року в частині щодо визнання за ОСОБА_3 права на споживання газу та опалення квартири АДРЕСА_1 відповідно до виконавчого листа, виданого Личаківським районним судом м. Львова 28 червня 1999 року у справі №2-715/1999 року на підставі ухвали Личаківського районного суду м Львова від 18 червня 1999 року про роз`яснення рішення Личаківського районного суду м. Львова від 24 травня 1999 року, щодо визнання його права на індивідуальне опалення цієї квартири з встановленим індивідуальним газовим котлом марки «Viessmann Vіtopend», щодо відновлення становища, яке існувало до припинення газопостачання квартири позивача 30 листопада 2012 року, та щодо зобов`язання Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» відновити газопостачання та експлуатацію газопроводу і встановлених газових приладів в квартирі АДРЕСА_1 : АТ «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз», яке є правонаступником Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» (ідентифікаційний код 03349039, адреса місцезнаходження: 79039, Україна, Львівська область, м. Львів, вул. Золота, буд. 42), на виконання рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 8 жовтня 2018 року, яке набрало законної сили 1 серпня 2019 року, повинно відновити надання ОСОБА_3 , який зареєстрований та проживає у зазначеній квартирі, послуг по розподілу (доставці) природного газу до вищевказаної квартири; ТзОВ «Львівгаз збут» (ідентифікаційний код 39594527, адреса місцезнаходження: 79039, Україна, Львівська область, м. Львів, вул. Т. Шевченка, буд. 111А), яке в даний час здійснює постачання (продаж) природного газу побутовим споживачам, після відновлення Акціонерним товариством «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» надання ОСОБА_3 послуг по розподілу (доставці) природного газу до займаної ним квартири АДРЕСА_1 , у відповідності до вимог розділу ІІІ «Правил постачання природного газу», затверджених постановою НКРЕКП №2496 від 30 вересня 2015 року і зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 6 листопада 2015 року за № 1382/27827, в редакції, яка була чинною станом на 1 серпня 2019 року, тобто на час набрання рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 8 жовтня 2018 року в цивільній справі №466/8067/14-ц законної сили, для забезпечення приєднання до умов договору постачання природного газу повинно надіслати ОСОБА_3 в установленому порядку заяву-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам з персоніфікованими даними щодо споживача та його об`єкта за формою, встановленою додатком 1 до Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року №2500, разом з супровідним листом за формою, встановленою додатком 2 до Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року №2500. За відсутності зауважень до персоніфікованих даних у заяві-приєднанні та її змісту ОСОБА_3 , як побутовий споживач, зобов`язаний підписати заяву-приєднання та повернути один її примірник Товариству з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут», яке є постачальником природного газу із спеціальними обов`язками. Якщо споживач ОСОБА_3 не повернув постачальнику заяву-приєднання, фактом його згоди про приєднання до умов договору (акцептування заяви-приєднання) є сплачений ним рахунок (квитанція) постачальника за поставлений природний газ, а щодо постачальника із спеціальними обов`язками - і факт фактичного споживання природного газу після офіційного опублікування договору таким постачальником відповідно до вимог цих Правил, що має підтверджуватися документально, за умови, що у споживача відсутній інший діючий постачальник. У разі незгоди ОСОБА_3 укладати договір з ТОВ «Львівгаз збут» на постачання природного газу та за відсутності укладеного в установленому порядку договору постачання природного газу з іншим постачальником, він не має права споживати природний газ із газорозподільної системи та має подати до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» письмову заяву про припинення розподілу природного газу на займану ним квартиру АДРЕСА_1 ; нарахування споживачу ОСОБА_3 АТ «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» плати за розподіл (доставку) природного газу та нарахування йому ТзОВ «Львівгаз збут» плати за спожитий природний газ, на думку суду, повинно проводитись в установленому порядку лише з того часу, коли він у відповідності до вказаних вище вимог розділу ІІІ «Правил постачання природного газу», затверджених постановою НКРЕКП №2496 від 30 вересня 2015 року, фактично приєднався до умов договору постачання природного газу та став споживати природній газ. При цьому, при нарахуванні такої плати вищевказаними юридичними особами повинно бути взято до уваги, що жодної заборгованості у ОСОБА_3 перед АТ «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» за розподіл (доставку) природного газу та перед ТзОВ «Львівгаз збут» за постачання (споживання) природного газу до часу його приєднання до умов договору постачання природного газу не існує.
Ухвалу суду оскаржило ТзОВ «Львівгаз збут» в частині, яка стосується цього ТзОВ. В апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу суду першої інстанції  в частині зобов`язання ТзОВ «Львівгаз збут» надіслати ОСОБА_3  в установленому порядку заяву-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам з персоніфікованими даними щодо споживача та його об`єкта за формою, встановленою додатком 1 до Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року №2500, разом з супровідним листом за формою, встановленою додатком 2 до цього договору. Вказує, що ТОВ «Львівгаз збут» не було учасником цієї справи. При постановленні ухвали суд першої інстанції  вийшов за межі позовних вимог, та фактично прийняв нове рішення, зобов`язавши особу, яка не є учасником справи, вчинити зазначені в ухвалі дії. Вказує, що у ТзОВ «Львівгаз збут» з серпня 2020 року відсутній обов`язок укладати договори з усіма побутовими споживачами, об`єкти яких знаходяться в межах закріплених територій. Вказує, що на території України є більше ста постачальників природного газу і ця інформація є загальнодоступною. Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Всі побутові споживачі м. Львова та Львівської області, яким ТзОВ «Львівгаз збут» здійснював постачання природного газу та й постачальників більшості областей України, з 1 травня 2022 року включено до Реєстру споживачів ТзОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України». Стверджує, що з 1 травня 2022 року постачальником природного газу для побутових споживачів є ТзОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України», тому з цього часу ТзОВ «Львівгаз збут» не здійснює постачання газу жодному побутовому споживачу.
В судовому засіданні представники ОСОБА_1 і ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримали.
В судовому засіданні 5 лютого 2024 року ОСОБА_3 заперечив проти доводів апеляційної скарги.
В судове засідання 29 лютого 2024 року ОСОБА_3 не з`явився, будучи належним чином повідомленим про таке. Суд ухвалив завершувати розгляд справи у його відсутності у відповідності до вимог ч.2 ст.372 ЦПК України.
Заслухавши суддю-доповідача, учасників справи, дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить задовольнити.
Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
На підставі ст.ст. 76-81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 
Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства.
Судом встановлено, що рішенням Шевченківського районного суду м.Львова від 8 жовтня 2018 року в цивільній справі №466/8067/14-ц в частині визнання за ОСОБА_3 права на споживання газу та опалення квартири АДРЕСА_1 відповідно до виконавчого листа, виданого Личаківським районним судом м. Львова 28 червня 1999 року в справі №2-715/1999р. на підставі ухвали цього суду від 18 червня 1999 року про роз`яснення рішення Личаківського районного суду м. Львова від 24 травня 1999 року,   визнання його права на індивідуальне опалення вказаної квартири з встановленим індивідуальним газовим котлом «Viessmann Vіtopend», відновлення становища, яке існувало до припинення газопостачання вказаної квартири 30 листопада 2012 року, та в частині зобов`язання ПАТ по газопостачанню та газифікації «Львівгаз», правонаступником якого в даний час є Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз», відновити газопостачання та експлуатацію газопроводу і встановлених газових приладів в квартирі АДРЕСА_1 належним чином не виконане.
На час припинення газопостачання до квартири ОСОБА_3 , що мало місце 30 листопада 2012 року, та на 1 серпня 2019 року, на час, коли рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 8 жовтня 2018 року в об`єднаній цивільній справі №466/8067/14-ц набрало законної сили, відбулись зміни в правовому регулюванні відносин, які виникають між постачальниками та споживачами природного газу.
Зокрема, на виконання п.17 ч.3 ст. 4 Закону України «Про ринок природного газу»   постановою НКРЕКП № 2496 від 30 вересня 2015 року було затверджено «Правила постачання природного газу», які зареєстровані в Міністерстві юстиції України 6 листопада 2015 року за № 1382/27827.
Відповідно до положень зазначених «Правил постачання природного газу» вони регулюють відносини, які виникають між постачальниками та споживачами природного газу, з урахуванням їх взаємовідносин з операторами газорозподільної системи/газотранспортної системи, а в розділі ІІІ врегульовано порядок постачання природного газу побутовим споживачам.
Приписами розділу ІІІ зазначених вище «Правил постачання природного газу» в редакції, чинній станом на 1 серпня 2019 року, тобто на час набрання рішенням суду від 8 жовтня 2018 року законної сили, зокрема, було передбачено, що   постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Регулятором, які є однаковими для всіх побутових споживачів України.
За договором постачання природного газу постачальник зобов`язаний поставити побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а побутовий споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором.
Оскаржувана ухвала, зокрема, мотивована наступним.
На письмову вимогу побутового споживача постачальник зобов`язаний протягом десяти робочих днів з дати отримання такого письмового звернення безкоштовно надати побутовому споживачу підписану уповноваженою особою постачальника письмову форму договору постачання природного газу побутовим споживачам.
Постачальники із спеціальними обов`язками, на яких в установленому порядку покладені обов`язки постачати природний газ побутовим споживачам, додатково розміщують редакцію договору в друкованих виданнях, що публікуються в межах їх території ліцензованої діяльності.
Постачальники із спеціальними обов`язками не мають права відмовити побутовим споживачам, об`єкти яких знаходяться в межах їх закріплених територій, в укладенні договору постачання природного газу та на період відсутності у побутового споживача іншого постачальника зобов`язані постачати природний газ такому споживачу на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам та з урахуванням вимог цих Правил.
Для забезпечення приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам усіх діючих побутових споживачів, об`єкти яких знаходяться в межах закріпленої території постачальника із спеціальними обов`язками, останній в установленому порядку надсилає кожному побутовому споживачу заяву-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам з персоніфікованими даними щодо споживача та його об`єкта за формою, встановленою додатком 1 до Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2500, разом із супровідним листом за формою, встановленою додатком 2 до Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2500.
За відсутності зауважень до персоніфікованих даних у заяві-приєднанні та її змісту побутовий споживач зобов`язаний підписати заяву-приєднання та повернути один її примірник постачальнику. Якщо споживач не повернув постачальнику заяву-приєднання, фактом згоди споживача про приєднання до умов договору (акцептування заяви-приєднання) є сплачений споживачем рахунок (квитанція) постачальника за поставлений природний газ, а щодо постачальника із спеціальними обов`язками - і факт фактичного споживання природного газу після офіційного опублікування договору таким постачальником відповідно до вимог цих Правил, що має підтверджуватися документально, за умови, що у споживача відсутній інший діючий постачальник.
У разі незгоди споживача укладати договір з постачальником із спеціальними обов`язками та за відсутності укладеного в установленому порядку договору постачання природного газу з іншим постачальником, споживач не має права споживати природний газ із газорозподільної системи та має подати до Оператора ГРМ письмову заяву про припинення розподілу природного газу на його об`єкт.
Встановлено, що правонаступником ПАТ по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» в даний час є АТ «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз», яке відповідно до статутних документів і чинного законодавства надає, зокрема, послуги по   розподілу (доставці) природного газу побутовим і іншим споживачам. Товариство з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут» є постачальником із спеціальними обов`язками і в даний час здійснює постачання (продаж) природного газу побутовим споживачам.
Суд першої інстанції постановив, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут» повинно надіслати ОСОБА_3 в установленому порядку заяву-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам з персоніфікованими даними щодо споживача та його об`єкта за формою, встановленою додатком 1 до Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року №2500, разом з супровідним листом за формою, встановленою додатком 2 до Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року №2500.
Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції у цій частині, виходячи із наступного.
Оскаржуваною ухвалою встановлено порядок виконання рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 8 жовтня 2018 року, згідно яким визнано за позивачем право на споживання газу та опалення його квартири відповідно до виконавчого листа, виданого Личаківським районним судом м. Львова 28 червня 1999 року в справі №2-715/1999р. на підставі ухвали Личаківського районного суду м.Львова від 18 червня 1999 року про роз`яснення рішення Личаківського районного суду м. Львова від 24 травня 1999 року, та право на індивідуальне опалення цієї квартири з встановленим індивідуальним газовим котлом «Viessmann Vіtopend». Відновити становище, яке існувало до припинення газопостачання квартири позивача 30 листопада 2012 року, та зобов`язати ПАТ по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» відновити газопостачання та експлуатацію газопроводу і встановлених газових приладів в квартирі ОСОБА_3 .
Є встановленим, що газопостачання квартири заявника відновлено, що стверджується відповідним актом від 16 червня 2021 року. ОСОБА_3 не споживає газ і не поводить оплату.
Суд першої інстанції зазначивши, щоТовариство з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут»  повинно надіслати  ОСОБА_3  в установленому порядку заяву-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам з персоніфікованими даними щодо споживача та його об`єкта за формою, встановленою додатком 1 до Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року №2500, разом з супровідним листом за формою, встановленою додатком 2 до Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року №2500, зобов`язав особу, яка не є учасником справи, вчинити дії, зазначені у цій частині ухвали.
Відповідно до п. 2 розділу III Правил постачання природного газу, затверджених постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2496, постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Регулятором, які є однаковими для всіх побутових споживачів України.
Договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням ст. ст. 633, 634, 641 та 642 ЦК України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам за згодою постачальника відповідно до умов Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2500, що розміщений на офіційному веб сайті Регулятора та постачальника, і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору.
Постачальники із спеціальними обов`язками не мають права відмовити побутовим споживачам, об`єкти яких знаходяться в межах їх закріплених територій, в укладенні договору постачання природного газу та на період відсутності у побутового споживача іншого постачальника, зобов`язані постачати природний газ такому споживачу на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам.
Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 22 березня 2017 року № 187 на ТзОВ «Львівгаз збут» було покладено спеціальні обов`язки щодо постачання природного газу побутовим споживачам на території м. Львова та Львівської області.
Постановою Кабінету Міністрів України від 19 жовтня 2018 року № 867 спецобов`язки були продовжені.
Постановою Кабінету Міністрів України від 19 серпня 2020 року № 740 «Про внесення змін до Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу» скасовано спеціальні обов`язки для усіх постачальників, зокрема, і ТзОВ «Львівгаз збут», так як було фактично запроваджений вільний ринок природного газу.
УТзОВ «Львівгаз збут», починаючи із серпня 2020 року, відсутній обов`язок укладати договори з усіма побутовими споживачами, об`єкти яких знаходяться в межах їх закріплених територій. Ця інформація є загальнодоступною.
Усі побутові споживачі м. Львова та Львівської області, яким ТзОВ «Львівгаз збут» здійснював постачання природного газу, з 1 травня 2022 року включені до Реєстру споживачів ТзОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України».
З 1 травня 2022 року постачальником природного газу для побутових споживачів є ТзОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України».
Відповідно до наказу Міненерго України «Про постачання природного газу побутовим споживачам» від 8 червня 2022 року № 198 ТзОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» здійснює постачання природного газу побутовим споживачам на умовах Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2500, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 6 листопада 2015 року за № 1386/27831, та базової річної пропозиції: з 1 травня 2022 року - побутовим споживачам, яких на дату прийняття цього наказу внесено до Реєстру споживачів постачальника на інформаційній платформі оператора газотранспортної системи; з дня початку постачання природного газу постачальником побутовим споживачам, яких після набрання чинності цим наказом буде внесено до Реєстру споживачів постачальника на інформаційній платформі оператора газотранспортної системи. ТзОВ «Оператор газотранспортної системи України» наказано забезпечити можливість ТзОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» вносити побутового споживача, якого внесено до Реєстру споживачів постачальника, до Реєстру споживачів ТзОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» для реалізації газу побутовим споживачам без надання постачальником інформації щодо заяви-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам. 
Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Суд першої інстанції не звернув уваги на положення Правил постачання природного газу, постанови Кабінету Міністрів України від 19 жовтня 2018 року № 867 та наказ Міненерго України «Про постачання природного газу побутовим споживачам» від 8 червня 2022 року № 198 та зобов`язав ТзОВ «Львівгаз збут» вчинити дії, що не належать до його повноважень.
Зурахуванням встановленого, колегія суддів прийшла до висновку про підставність апеляційної скарги в частині, яка стосується ТзОВ «Львівгаз збут»; у ці й частині оскаржувана ухвала підлягає скасуванню.
В іншій частині ухвала суду не оскаржена і не переглядається.
Керуючись: ст. 367, п.1, п. 2 ч.1 ст.374, ст.ст. 375, 376, 381-384, 388-391 ЦПК України, суд,-
п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут» задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду міста Львова від 11 квітня 2022 року в частині встановлення способу і порядку виконання судового рішення в об`єднаній цивільній справі №466/8067/14-ц про встановлення порядку і способу виконання рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 8 жовтня 2018 року, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут» (ідентифікаційний код 39594527, 79039, Україна, Львівська область, м.Львів, вул. Т. Шевченка, буд. 111А), яке в даний час здійснює постачання (продаж) природного газу побутовим споживачам, після відновлення Акціонерним товариством «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» надання ОСОБА_3 послуг по розподілу (доставці) природного газу до займаної ним квартири АДРЕСА_1 , у відповідності до вимог розділу ІІІ «Правил постачання природного газу», затверджених постановою НКРЕКП №2496 від 30 вересня 2015 року і зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 6 листопада 2015 року за № 1382/27827, в редакції, чинній на 1 серпня 2019 року, тобто на час набрання рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 8 жовтня 2018 року в цивільній справі №466/8067/14-ц законної сили, для забезпечення приєднання до умов договору постачання природного газу повинно надіслати ОСОБА_3 в установленому порядку заяву-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам з персоніфікованими даними щодо споживача та його об`єкта за формою, встановленою додатком 1 до Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року №2500, разом з супровідним листом за формою, встановленою додатком 2 до Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року №2500, - скасувати.

В решті ухвалу суду залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.
Повний текст постанови складено 4 березня 2024 року.
Головуючий 
Судді