ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 595/1768/23	Головуючий у 1-й інстанції Тхорик І.І. 	
Провадження № 22-ц/817/243/24 	Доповідач - Хома М.В.	
Категорія - 	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 березня 2024 року         м. Тернопіль
Тернопільський апеляційний суд в складі: 
головуючого - Хома М.В. 
суддів -  Костів О. З., Храпак Н. М., 

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Покотила Юрія Володимировича на рішення Бучацького районного суду Тернопільської області від 28 листопада 2023 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання дітей,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2023 року ОСОБА_2 звернулася до суду із вказаним позовом, який обгрунтовано тим, що рішенням Бучацького районного суду від 13.02.2023 року з ОСОБА_3 стягнуто в її користь аліменти на утримання дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в твердій грошовій сумі в розмірі по 2600 грн. на кожну дитину щомісячно, з 26 січня 2022 року і до досягнення ними повноліття.
Однак, батько жодним чином дітям фінансово не допомагає, аліменти згідно рішення суду не сплачує, при цьому має рухоме та нерухоме майно, а в 2022 році здійснив покупку автомобіля. Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, виконаного державним виконавцем, станом на 11.08.2023 року борг ОСОБА_1 складає 77806,45 грн. Посилаючись на вимоги статті 196 СК України ОСОБА_2 , з врахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просила стягнути з відповідача на її користь пеню, нараховану на заборгованість по аліментах за період з січня 2022 року по серпень 2023 року, в сумі 95 931,60 грн.
Рішенням Бучацького районного суду від 28.11.2023 року позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за рішенням Бучацького районного суду від 13.02.2023 року у справі №595/109/22, за період з травня 2023 року по серпень 2023 року в розмірі 13000 грн. В решті заявлених вимог відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 в користь держави судовий збір в сумі 1073,60 грн.
Додатковим рішенням Бучацького районного суду від 11.12.2023 року заяву представника позивача ОСОБА_2 - адвоката Оринник Н.С. про ухвалення додаткового рішення у даній справі — залишено без розгляду. Заяву представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Покотила Ю.В. про ухвалення додаткового рішення задоволено частково. Ухвалено додаткове рішення щодо судових витрат у справі в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6483,65 грн. У задоволенні решти вимог відмовлено.
В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат Покотило Ю.В. просить рішення Бучацького районного суду від 28.11.2023 року в частині задоволених позовних вимог скасувати, постановивши у відповідній частині нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що судом не встановлено вини відповідача у виникненні заборгованості зі сплати аліментів в період з травня 2023 року по серпень 2023 року. Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів у ВП 71926337, здійсненого станом на 09.11.2023 року, де боржником є ОСОБА_1 , у графі “Сукупний розмір заборгованості з моменту відкриття виконавчого провадження” вказано, що по травень 2023 року включно заборгованість становила 0,00 грн., а починаючи з червня 2023 року вказано переплату, яку відображено у розділі “Сукупний розмір заборгованості”. Наведене свідчить про відсутність заборгованості зі сплати аліментів в період з травня 2023 року по серпень 2023 року.
Після набрання законної сили рішенням суду про стягнення з нього аліментів (02.05.2023 року) відповідач почав систематично сплачувати на користь позивача аліменти, у більшому розмірі, який визначено судовим рішенням.
Обставини щодо наявності у ОСОБА_1 рухомого та нерухомого майна, його майнового стану були враховані судом при визначенні розміру аліментів у справі № 595/109/22.
Крім того, представник відповідача просив долучити до матеріалів справи копії квитанцій про сплату відповідачем аліментів в грудні 2023 року та січні 2024 року, які на його думку додатково підтверджують відсутність вини відповідача у виникненні заборгованості зі сплати аліментів.
У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_2 - адвокат Оринник Н.С. просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення — без змін, оскільки вважає його законним та обґрунтованим. Незважаючи на те, що апелянт сплачує аліменти з моменту відкриття виконавчого провадження, у нього наявний борг зі сплати аліментів, так як усі сплачені ним платежі зараховувалися на погашення наявної заборгованості за попередній період. Тому лише у разі погашення заборгованості за попередні місяці, наступний платіж відповідача буде зараховуватися за поточний місяць, що було вірно враховано судом при вирішенні даного спору та узгоджується із висновком, висвітленим в постанові Верховного Суду від 19.01.2022 року у справі № 711/679/21.
Згідно ч. 1 ст. 369 ЦПК України справа підлягає розгляду судом апеляційної інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Розглянувши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.        
Обставини справи.
ОСОБА_1 та ОСОБА_6 з 25.04.2005 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Бучацького районного суду від 11.11.2021 року розірвано (справа №595/1393/21). 
Рішенням Бучацького районного суду від 13 лютого 2023 року, яке набрало законної сили 02 травня 2023 року, стягнуто з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 2600 грн щомісячно, але, не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26.01.2022 року і до досягнення дитиною повноліття, та сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі в розмірі 2600 грн щомісячно, але, не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26.01.2022 року і до досягнення дитиною повноліття.
Аліменти стягуються з 26.01.2022 року, тобто з дня пред`явлення позову до суду.
На виконання зазначеного судового рішення про стягнення аліментів 15.05.2023 року було видано виконавчий лист та 01.06.2023 року відкрито виконавче провадження № 71926337.
Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів у ВП №71926337 станом на 11.08.2023 сукупний розмір заборгованості становить 77 806,45 грн., станом на 09.11.2023 року - 55 406,45 грн.         
Згідно квитанцій АТ КБ «ПриватБанк», які містяться в матеріалах справи, відповідач сплачував аліменти наступним чином: 06 червня 2023 року – в сумі 8000,00 грн; 04 липня 2023 року – в сумі 7000,00 грн; 03 серпня 2023 року – в сумі 7000,00 грн; 17 серпня 2023 року – в сумі 10000,00 грн; 04 вересня 2023 року – в сумі 8000,00 грн; 02 жовтня 2023 року – в сумі 10000,00 грн та 03 листопада 2023 року – в сумі 10000,00 грн.
Нормативно-правове обґрунтування.
Статтею 180 СК України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (частина третя статті 181 СК України).
За змістом частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
В силу статті 534 ЦК України у разі недостатності суми проведеного платежу для виконання грошового зобов`язання у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитора у такій черговості, якщо інше не встановлено договором або законом: у першу чергу відшкодовуються витрати кредитора, пов`язані з одержанням виконання; у другу чергу сплачуються проценти і неустойка; у третю чергу сплачується основна сума боргу.
Згідно із частиною четвертою статті 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.
Статтею 71 Закону України "Про виконавче провадження" визначено порядок стягнення аліментів на виконання рішення суду.
Згідно з ч. 3 ст. 71 цього Закону розмір заборгованості зі сплати аліментів визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення в порядку, встановленому СК України. 
Виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця, а також проводити індексацію розміру аліментів відповідно до ч. 1 ст. 71 Закону України "Про виконавче провадження" (ч. 4 ст. 71 цього Закону).
У ч. 8 ст. 71 Закону України "Про виконавче провадження" зазначено, що спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.
Як передбачено статтею 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. 
Один із батьків, із якого присуджені аліменти, зобов`язаний сплачувати їх, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до боржника передбаченої законом відповідальності. Обов`язок доведення відсутності вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів покладається на боржника ( постанова Верховного Суду від 18 січня 2021 року у справі №636/3546/17). 
Неустойка (пеня) може бути стягнута з особи, яка є винною в ухиленні (простроченні) сплати аліментів. Під ухиленням від сплати аліментів закон розуміє як пряму відмову від надання утримання, так і різні дії (бездіяльність) зобов`язаної особи, спрямовані на повне або часткове ухилення від сплати аліментів; приховання особою дійсного розміру свого заробітку (доходу); зміну роботи або місця проживання з метою запобігання сплати аліментів; приховання свого місцезнаходження; інші дії, що свідчать про намір особи ухилитися від виконання обов`язків щодо утримання.
У разі несплати аліментів у поточному місяці з 1 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки. 
Пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. 
Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на 1 відсоток. Тобто, заборгованість за місяць множиться на кількість днів заборгованості та на 1%. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. 
Такі висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 3 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц.
Верховний Суд у постанові від 19 січня 2022 року (справа №711/679/21) зазначив, що загальні засади (принципи) приватного права мають фундаментальний характер й інші джерела правового регулювання, в першу чергу, акти сімейного законодавства, мають відповідати змісту загальних засад. Це, зокрема, проявляється в тому, що загальні засади (принципи) є по своїй суті нормами прямої дії; положення ЦК України субсидіарно застосовуються для регулювання сімейних відносин; в СК України не передбачено як відбувається погашення вимог за грошовим зобов`язанням.         Тому в такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства, а саме стаття 534 ЦК України; при здійсненні часткових платежів аліментів такі кошти спочатку зараховуються на погашення заборгованості за аліментами, яка виникла у попередньому місяці (попередніх місяцях), починаючи з першого місяця її виникнення, а тільки згодом, у разі відсутності заборгованості, на погашення платежу за поточний місяць.
Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги скарги.
Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції правильно виходив із того, що у період з травня 2023 року по серпень 2023 року позивач не виконував належним чином рішення суду про стягнення аліментів на дітей, тому стягнув з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 неустойку (пеню) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення, яка становить 13 000 грн.
Суд першої інстанції обґрунтовано керувався тим, що заборгованість за аліментами виникла з вини ОСОБА_1 , а тому ОСОБА_2 має право на стягнення з нього неустойки (пені). 
Так, як вбачається із змісту рішення Бучацького районного суду від 13 лютого 2023 року, яким з ОСОБА_1 стягнуто аліменти, його представник - адвокат Покотило Ю.В. брав участь у розгляді цієї справи у суді першої інстанції.
Отже, ОСОБА_1 було відомо про дату подання ОСОБА_2 позовної заяви про стягнення аліментів — 21 січня 2022 року та що саме з цієї дати буде проводитися стягнення аліментів відповідно до ст. 191 СК України.
Проте, ОСОБА_1 в добровільному порядку не сплачував ОСОБА_2 жодних коштів на утримання дітей в будь-якому розмірі аж до набрання законної сили судовим рішенням про стягнення аліментів та пред”явлення його до примусового виконання.
За період з моменту пред”явлення позову про стягнення аліментів і до моменту початку його примусового виконання виникла заборгованість у розмірі 84206,45 грн., яку ОСОБА_1 не сплатив повністю, а лише частковими платежами вносив щомісяця, починаючи з червня 2023 року, зазначені вище суми, які спрямовувалися на погашення заборгованості за минулий період.
Отже, аліменти за травень-серпень 2023 року не були сплачені вчасно з вини ОСОБА_1 , а тому суд першої інстанції прийшов до законного та обгрунтованого висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача пені.
Наведений судом розрахунок пені за період травень-серпень 2023 року у сумі 13 000 є вірним. Апеляційна скарга не містить будь яких заперечень щодо розміру розрахованої судом неустойки (пені) в сумі 13000 грн.        
З огляду на викладене доводи апеляційної скарги щодо відсутності вини ОСОБА_1 у виникненні заборгованості зі сплати аліментів колегія суддів вважає безпідставними, оскільки останнім не було вжито всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання зі сплати аліментів, а саме погашення наявної у відповідача заборгованості.
Доводи апеляційної скарги щодо відсутності у ОСОБА_1 заборгованості зі сплати аліментів з травня 2023 року по серпень 2023 року та наявної переплати за червень 2023 року колегія суддів відхиляє, оскільки як було установлено вище, сукупний розмір заборгованості зі сплати ОСОБА_1 аліментів станом на травень 2023 року становив 84206,45 грн., яку до серпня 2023 року не було погашено відповідачем у повному обсязі.
Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 після набрання рішення суду законної сили про стягнення з нього аліментів почав систематично сплачувати на користь позивача аліменти, у більшому розмірі, який визначено судовим рішенням, не спростовує обгрунтованого висноску суду першої інстанції про наявність підстав для стягнення пені по аліментах. Сплачені суми зараховувались на погашення боргу за попередній період і не покривали аліментів за поточний місяць.
Зокрема, здійснені ОСОБА_1 оплати заборгованості зі сплати аліментів: 06 червня 2023 року – в сумі 8000,00 грн; 04 липня 2023 року – в сумі 7000,00 грн; 03 серпня 2023 року – в сумі 7000,00 грн; 17 серпня 2023 року – в сумі 10000,00 грн; 04 вересня 2023 року – в сумі 8000,00 грн; 02 жовтня 2023 року – в сумі 10000,00 грн та 03 листопада 2023 року – в сумі 10000,00 грн. на загальну суму 60000 грн. були зараховані на погашення заборгованості за аліментами, яка виникла у попередніх місяцях, починаючи з першого місяця її виникнення — січень 2022 року. 
Тобто, у травні, червні, липні, серпні 2023 року у ОСОБА_1 існувала поточна заборгованість зі сплати аліментів — 5200 грн за кожен місяць, що свідчить про обгрунтований висновок суду про стягнення пені по аліментах.
Долучені до апеляційної скарги квитанції про оплату заборгованості зі сплати аліментів за грудень 2023 року в сумі 10000 грн., січень 2024 року в сумі 10000 грн. не спростовують обставин щодо наявності у ОСОБА_1 поточної заборгованості зі сплати аліментів за період з травня 2023 року по серпень 2023 року, тому не дають підстав для скасування законного та обгрунтованого рішення суду першої інстанції.
Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд вважає, що постановлене у справі рішення є законним та обґрунтованим, підстав для його зміни чи скасування з мотивів, наведених в апеляційній скарзі, немає.
Керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 381- 384 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Покотила Юрія Володимировича - залишити без задоволення.
Рішення Бучацького районного суду Тернопільської області від 28 листопада 2023 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, окрім випадків, передбачених п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України.
Повний текст постанови складено 1 березня 2024 року.

Головуюча                                                                        Хома М.В.

Судді                                                                                Костів О.З.        

                                                                               Храпак Н.М.