КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
 
Справа № 759/20655/23                                                                       Головуючий в суді І інстанції:Поплавська О.В.
Провадження № 33/824/345/2024                                                       Головуючий в суді ІІ інстанції: Сушко Л. П.
 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
22 січня 2024 року                                                                                                     м. Київ
 
Київський апеляційний суд у складі судді Сушко Л.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційними скаргами адвоката Александрова Дмитра Олександровича та адвоката Татарченка Костянтина Володимировича, які діють в інтересах ОСОБА_1 на постанову Святошинського районного суду міста Києва від 28 листопада 2023 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
 
ВСТАНОВИВ:
 
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 532823 від 08.10.2023 р. - 08.10.2023 року приблизно о 07:34 в м. Києві по вулиці Зодчих, 57 (Кільцева дорога), водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом HYUNDAI д.н.з. НОМЕР_2 в стані наркотичного сп`яніння. Огляд водія на стан сп`яніння у встановленому законом порядку зі згоди водія проводився у лікаря-нарколога КНП «КМНКЛ «СОЦІОТЕРАПІЯ», що підтверджується висновком 005685, результат якого позитивний, ОСОБА_1 перебуває в стані наркотичного сп`яніння, чим порушив п.2.9.а ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Постановою Святошинського районного суду міста Києва від 28 листопада 2023 року визнано ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн, 80 (вісімдесят) коп..
Не погоджуючись з вказаною постановою, 30 листопада 2023 року та 01 грудня 2023 року адвокат Александров Дмитро Олександрович, який діє в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційні скаргив яких просить її скасувати та провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст.247 КУпАП. Подана апеляційна скарга 30 листопада 2023 року є скороченою версією апеляційної скарги поданої 01 грудня 2023 року, тому їх слідує розглядати як одну апеляційну скаргу.
Доводи апеляційної скарги обґрунтовані тим, що постанова суду є невмотивованою та необґрунтованою, докази вчинення особою правопорушення відсутні, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, суд поверхнево дослідив матеріали справи, спрощено підійшов до аналізу наявних доказів та матеріалів справи в цілому, в своїй постанові суд першої інстанції зробив суперечливі та нелогічні висновки, не врахував та не надав належної оцінки доводам та доказам сторони захисту.
Вказує, що висновок лікар-нарколог написала не на підставі дослідження біоматеріалу, а на підставі зовнішніх ознак, складання висновку лікаря-нарколога без проведення лабораторного дослідження біоматеріалу чинним законодавством не передбачено.
Також адвокат надав суду відповідь лікарні Соціотерапія на запит ОСОБА_1 , зауважив, що акт медичного огляду ОСОБА_1 не бачив, зі змістом акту водія лікар не ознайомила, в акті медичного огляду лікар вказала недостовірні відомості за ухилення водія від здачі сечі, поставила діагноз візуально - стан наркотичного сп`яніння внаслідок вживання наркотичної речовини клінічно. Адвокат наголошував, що чинне законодавство не надає право лікарю визначити стан наркотичного сп`яніння клінічно та не передбачає можливості встановити стан наркотичного сп`яніння клінічно.
Окремо звертає увагу, що адвокат вже неодноразово доводив, в тому числі шляхом складання висновку Головним бюро судово-медичної експертизи МОЗ України, що на підставі лише клінічної картини лікар-нарколог не може робити висновки про перебування особи в стані наркотичного сп`яніння.
Також не погоджуючись з вказаною постановою, 01 грудня 2023 року адвокат Татарченко Костянтин Володимирович, який діє в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргув якій просить її скасувати та провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст.247 КУпАП.
Доводи апеляційної скарги обґрунтовував тим, що постанова суду першої інстанції в частині встановлення обставин, які підтверджують наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, в діях ОСОБА_1 погодитись не можна, оскільки судове рішення в цій частині містить протиріччя, є не законним, поставленим без з`ясування всіх обставин справи, внаслідок чого висновки суду є не об`єктивними та не відповідають фактичним обставинам справи.
Вказує, що висновки суду щодо перебування ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння при керуванні транспортним засобом є хибними, оскільки його огляд проведений лікарем з порушенням процедури, зокрема з порушенням Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ України від 09 листопада2015 року №1452/735.
В той же час лабораторне дослідження ОСОБА_1 шляхом відібрання зразків біологічного матеріалу не проводилось, а висновок про стан наркотичного сп`яніння було зроблено лікарем лише на підставі візуального огляду.
Звертає увагу суду апеляційної інстанції на те, що суддя при розгляді справи не прийняв до уваги надані стороною захисту докази, а саме результати досліджень, згідно яких ОСОБА_1 не перебував у стані наркотичного сп`яніння, оскільки, як зазначив суддя в оскаржуваній постанові, відмова від проходження огляду на стан сп`яніння утворює самостійний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Також зазначає, що на пропозицію лікаря-нарколога для посилення позивів до сечовипускання ОСОБА_1 пив воду проте зразок біологічного середовища (сечі) для проведення лабораторного дослідження протягом двох годин з моменту доставлення його до медичного закладу не здав.
У судовому засіданні суду апеляційної інстанції адвокат Александров Дмитро Олександрович та адвокат Татарченко Костянтин Володимирович, які діють в інтересах ОСОБА_1 та ОСОБА_1 доводи апеляційної скарги підтримали та просили задовольнити апеляційні скарги.
Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до  ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Постанова суду першої інстанції повністю відповідає зазначеним вище вимогам.
З матеріалів справи вбачається, що при розгляді даної справи суд першої інстанції достатньо повно, об`єктивно та всебічно дослідив наявні у ній письмові матеріали та дійшов правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і такий висновок, всупереч тверджень апелянтів, ґрунтується на наявних у матеріалах справи доказах.
Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.
Відповідно до п. 2.9а Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Проте, вимоги вказаного пункту ПДР ОСОБА_1 дотримано не було.
У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Таким чином, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати транспортним засобом, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно з встановленими нормами закону держави Україна.
Вина ОСОБА_1   у порушенні п. 2.9а ПДР України, за обставин, викладених у постанові, всупереч доводів апеляційної скарги, підтверджується наявними у справі доказами, а саме, даними, які містяться:
- у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 532823 від 08.10.2023 р. - 08.10.2023 року приблизно о 07:34 в м. Києві по вулиці Зодчих, 57 (Кільцева дорога), водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом HYUNDAI д.н.з. НОМЕР_2 в стані наркотичного сп`яніння. Огляд водія на стан сп`яніння у встановленому законом порядку зі згоди водія проводився у лікаря-нарколога КНП «КМНКЛ «СОЦІОТЕРАПІЯ», що підтверджується висновком 005685, результат якого позитивний, ОСОБА_1 перебуває в стані наркотичного сп`яніння, чим порушив п.2.9.а ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 1);
- у висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 08.10.2023 року, відповідно до якого ОСОБА_1 перебуває в стані наркотичного сп`яніння  (а.с. 2);
- постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі відповідно до якої ОСОБА_1 керуючи транспортним засобомHYUNDAI ACCENT, номерний знак НОМЕР_2 о  08 год. 10 хв. в м. Києві, вул. Зодчих, 57, керував ТЗ обладнаним засобами пасивної безпеки та був непристебнутий ременем безпеки, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 121 КУпАП. Застосовано до ОСОБА_1 адміністративне стягнення  у вигляді штрафу у розмірі 510 грн  (а.с. 3);
- на відеозапису із нагрудної відеокамери (відеореєстратора) працівників патрульної поліції, що здійснювали оформлення вчиненого особою, що притягається до адміністративної відповідальності, адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, який кореспондується з фактичними обставинами справи та вказує на факт порушення водієм вказаних правил ПДР. З якого зокрема вбачається, що після зупинки транспортного засобу під час спілкування з поліцейськими у водія ОСОБА_1 були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, у зв`язку з чим йому було запропоновано пройти огляд для визначення стану сп`яніння у медичному закладі, водій погодився пройти огляд, однак згодом почав ухилятися від проходження огляду (а.с 5);
- з акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 905685 від 08.10.2023 року відповідно до якого лікар-нарколог встановила стан сп`яніння внаслідок вживання наркотичної речовини (а.с.23-24);
- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 08.10.2023 року відповідно до якого ОСОБА_1 направили на проходження огляду до КМНКЛ «Соціотерапія» (а.с. 26);
- копією журналу реєстрації медичних оглядів осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції відповідно до якого ОСОБА_1 записаний у відповідний журнал з діагнозом стан сп`яніння внаслідок вживання наркотичних речовин (а.с. 27);
- відповідно до інформованої добровільної згоди пацієнта на проведення діагностики, лікування та на проведення операції та знеболення ОСОБА_1 одержав у відділенні медичних оглядів на стан алкогольного та наркотичного сп`яніння КНП «Київська міська наркологічна клінічна лікарня «Соціотерапія» (а.с. 28).
Відповідно до постанови КАС ВС у справі №678/991/17 від 15.11.18 року відеозапис із нагрудного відеореєстратора інспектора, яким зафіксовано обставини зупинки автомобіля, є доказом, що може підтверджувати факт вчинення водієм порушення Правил дорожнього руху.
Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб. Відповідно відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності.
Найважливішим джерелом доказів у справах про адміністративні правопорушення є протокол про здійснення адміністративного правопорушення.
Кодекс України про адміністративні правопорушення, а саме - ст. 256 детально регламентує питання, що пов`язані зі складанням протоколу про адміністративне правопорушення.
Протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали по документуванню адміністративного правопорушення складено відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Протокол підписаний особою, яка його склала, ОСОБА_1 , крім того, йому було роз`яснено права, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП.
Обставини, зазначені в протоколі узгоджуються із дослідженим судом апеляційної інстанції відеозаписом із нагрудної камери (відеореєстратора) поліцейського, на якому відображені події, які відбувалися 08 жовтня 2023 року за участю ОСОБА_1 ..
Відеозапис свідчить про дотримання працівником поліції в повному обсязі Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції під час проведення її огляду та вимог ст. 266 КУпАП.
Відеозаписи є одними із об`єктивних доказів в справі про адміністративне правопорушення. На відео, що міститься в матеріалах справи, зафіксовані подія правопорушення. Цей відеозапис суд оцінює в сукупності з іншими дослідженими судом та наведеними в даній постанові доказами, і така сукупність належних та допустимих доказів свідчить про беззаперечну доведеність вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, що відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735, зареєстрованої в МЮУ 11.11.2015 року №1413/27858 наявність чи відсутність стану сп`яніння в обстежуваної особи встановлюється за результатом огляду на підставі виявлених у обстежуваної особи ознак сп`яніння, а лабораторне дослідження біологічного середовища (сечі) не встановлює стан сп`яніння, а проводиться з метою виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння, лікар-нарколог відділення медичних оглядів на стан алкогольного та наркотичного сп`яніння ОСОБА_2 встановила ОСОБА_1 діагноз та заключний діагноз «Стан сп`яніння внаслідок вживання наркотичних речовин» клінічно на підставі виявлених у ОСОБА_1 при огляді ознак наркотичного сп`яніння. 
Доводи апеляційних скарг про те, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, суд поверхнево дослідив матеріали справи, спрощено підійшов до аналізу наявних доказів та матеріалів справи в цілому, в своїй постанові суд першої інстанції зробив суперечливі та нелогічні висновки, не врахував та не надав належної оцінки доводам та доказам сторони захисту, суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки  суд першої інстанції повно та всебічно дослідив матеріали справи та вірно дійшов висновку про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ..
Доводи апеляційних скарг про те, що адвокат вже неодноразово доводив, в тому числі шляхом складання висновку Головним бюро судово-медичної експертизи МОЗ України, що на підставі лише клінічної картини лікар-нарколог не може робити висновки про перебування особи в стані наркотичного сп`яніння, суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки суду була надана копія висновку, який належним чином не посвідчений адвокатом та не надано оригіналу даного висновку. Крім того зазначений висновок складений щодо ОСОБА_3 на замовлення адвоката Александрова Д.О., що не являється учасником даної справи. 
Доводи апеляційної скарги про те, що висновки суду щодо перебування ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння при керуванні транспортним засобом є хибними, оскільки його огляд проведений лікарем з порушенням процедури, зокрема з порушенням Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ України від 09 листопада2015 року №1452/735, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними, оскільки висновок «Соціотерапії» в установленому законом порядку не був визначеним недійсним або скасованим.
Доводи апеляційної скарги про те, що суддя при розгляді справи не прийняв до уваги надані стороною захисту докази, а саме результати досліджень, згідно яких ОСОБА_1 не перебував у стані наркотичного сп`яніння, суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки результати дослідження проводились поза часовим строками, що визначені законом. Крім того установа, яка проводила дослідження, не входить до переліку медичних закладів в яких визначається стан сп`яніння.
Доводи апеляційної скарги про те, що на пропозицію лікаря-нарколога для посилення позивів до сечовипускання ОСОБА_1 пив воду, проте зразок біологічного середовища (сечі) для проведення лабораторного дослідження протягом двох годин з моменту доставлення його до медичного закладу не здав, суд апеляційної інстанції не приймає до уваги та розцінює даний факт, як ухиляння від здачі біологічного середовища. Крім того, суд апеляційної інстанції відзначає, що ОСОБА_1 через 4 години після зупинення, здав аналіз сечі на стан наркотичного сп`яніння в лабораторії «Діла».
При цьому, ОСОБА_1 жодним чином не заперечував складення протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП за порушення п. 2.9а Правил дорожнього руху України, не висловлював з цього приводу жодних міркувань та заяв. У протоколі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП також відсутні будь-які заперечення ОСОБА_1 ..
Разом з тим, ОСОБА_1 не був позбавлений можливості зазначити у протоколі про адміністративне правопорушення ті пояснення, які вважав за потрібні, однак свою незгоду із викладеними у ньому відомостями не зазначив.
З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги про порушення поліцейськими вимог ст. 266 КУпАП та Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» від 09.11.2015 року не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду та повністю спростовуються встановленими судом обставинами справи.
Інших вагомих та достатніх доводів, які б містили інформацію щодо предмета доказування і спростовували висновки суду першої інстанції та впливали на законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, апеляційна скарга не містить.
Таким чином, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції було прийнято законне і обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з наведенням обґрунтованої мотивації прийнятого рішення.
Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, апелянтами не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.
Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, обраний судом першої інстанції вид адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, відповідає обставинам справи, вимогам ст.ст. 23, 33 КУпАП.
Враховуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку про те, що постанова Святошинського районного суду міста Києва від 28 листопада 2023 року є законною та обґрунтованою, а тому апеляційні скарги адвоката Александрова Дмитра Олександровича та адвоката Татарченка Костянтина Володимировича, які діють в інтересах ОСОБА_1 підлягають залишенню без задоволення.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Апеляційну скаргу адвоката Александрова Дмитра Олександровича який діє в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Апеляційну скаргу адвоката Татарченка Костянтина Володимировича, який діє в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Святошинського районного суду міста Києва від 28 листопада 2023 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Повний текст постанови складено «25» січня 2024 року.
 
Суддя Київського апеляційного суду                                                        Л.П. Сушко