УХВАЛА
 
25 березня 2024 року
м. Київ
 
справа № 554/5691/23
провадження № 61-3175ск24
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Краснощокова Є. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 наухвалу Октябрського районного суду міста Полтави від 03 липня 2023 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 17 січня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до юридичної особи приватного права «Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області» про визнання кредитором та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
29 лютого 2024 року через засоби поштового зв`язку  ОСОБА_1 , з пропуском строку на касаційне оскарження, подала до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Октябрського районного суду міста Полтави від 03 липня 2023 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 17 січня 2024 року, яка не відповідає статті 392 ЦПК України.
До касаційної скарги додаються докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції, - за наявності (пункт 2 частини четвертої статті 392 ЦПК України).
Касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.
Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суд відмовляє у  відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.
Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і  основоположних свобод.
Аналіз Єдиного державного реєстру судових рішень свідчить про те, що повний текст оскарженої постанови у цій справі складено 17 січня 2024 року. Тому останній день подання касаційної скарги припадав на 16 лютого 2024 року. Подана 29  лютого 2024 року касаційна скарга не може бути прийнята судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження (відмову у відкритті касаційного провадження), оскільки заявником не порушено питання про поновлення строку на касаційне оскарження.
Особі, яка подала касаційну скаргу, слід звернути увагу на те, що посилання в  касаційній скарзі на отримання копії судового рішення не змінює строк касаційного оскарження, визначений частиною першою статті 390 ЦПК України, а  відповідно до частини другої цієї статті може бути підставою для його поновлення у разі заявлення відповідного клопотання та подання доказів, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції.
Згідно з пунктом 2 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає касаційну скаргу, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта (для фізичних осіб - громадян України), номери засобів зв`язку, адреса електронної пошти (за наявності), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.
Подана скарга не відповідає цим вимогам, оскільки заявник не зазначила, а саме: реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта (для фізичних осіб - громадян України), адресу електронної пошти (за наявності), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.
Разом з тим, до скарги не додано документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону (пункт 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України).
Заявник у скарзі посилається на те, що відповідно до пункту 3 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, оскільки позивач пенсіонерка за віком, предметом позову є захист соціальних прав.
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов, зокрема предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.
Тлумачення статті 136 ЦПК України та статті 8 Закону України «Про судовий збір» свідчить, що підставою для відстрочення чи розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати, є врахування судом майнового стану сторони.
Аналіз клопотання та доданих до матеріалів доказів свідчить про те, що вказані в  клопотанні обставини не можуть вважатись достатньою підставою для звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору, оскільки до касаційної скарги не додано докази, що характеризують її майновий стан. Такими документами, наприклад, можуть бути довідки про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, довідки фіскального, пенсійного органу паро доходи тощо.
За таких обставин, особі яка, подала касаційну скаргу, необхідно сплатити судовий збір.
Згідно зі статтею 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду апеляційної і касаційної скарги на ухвалу суду, заяви про приєднання до апеляційної чи касаційної скарги на ухвалу суду фізичною особою становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Станом на 01 січня 2024 року відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік», прожитковий мінімум на працездатну особу складає 3  028,00 грн.
Розмір судового збору, що підлягав сплаті при поданні касаційної скарги на ухвалу суду становив 605,60 грн (3 028,00 грн * 0,2).
Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у м. Києві/Печерс.р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), номер рахунку отримувача (стандарт IBAN): UA288999980313151207000026007, код класифікації доходів бюджету: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».
Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно надати до суду касаційної інстанції відповідний документ.
Згідно частин другої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу (касаційна скарга залишається без руху з  наданням строку для виправлення її недоліків), про що суддею постановляється відповідна ухвала.
Керуючись статтями 185, 392, 390, 393 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір»
УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відмовити.
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Октябрського районного суду міста Полтави від 03 липня 2023 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 17 січня 2024 року залишити без руху.
Надати ОСОБА_1 строк для усунення зазначених недоліків касаційної скарги, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені законом.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                      Є. В. Краснощоков