Справа № 466/10580/22                                Головуючий у 1 інстанції: Ковальчук О.І. 
Провадження № 22-ц/811/1805/23                        Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
22 грудня 2023 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ в складі: 
                головуючої: Н.П. Крайник 
суддів: Я.А. Левика, М.М. Шандри
розглянувши в місті Львові, в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи, цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 30 травня 2023 року у справі за позовом  ОСОБА_1 до товариства з додатковою відповідальністю «СК «Альфа-Гарант» про відшкодування збитків, завданих у результаті дорожньо-транспортної пригоди, - 
                                                в с т а н о в и в:
       29.12.2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ТДВ «СК «Альфа-Гарант» про відшкодування збитків, завданих у результаті дорожньо-транспортної пригоди. 
Просила стягнути з ТДВ «СК «Альфа-Гарант» на користь ОСОБА_1 невиплачене страхове відшкодування у розмірі 57697,23 грн.
       Позов обґрунтовувала тим, що 24.06.2022 року у м.Львові на перехресті вул. Хорватської та вул. Шевченка мала місце ДТП за участю транспортного засобу марки «Ford» реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_2 та транспортного засобу марки «Audi» реєстраційний номер НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_1 , внаслідок якої автомобілю позивача завдано технічних ушкоджень. Постановою Залізничного районного суду м. Львова від 29.07.2022 року у справі №462/3630/22 винуватцем ДТП визнано водія  ОСОБА_2 . На час вчинення ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована у ТДВ СК «АЛЬФА-ГАРАНТ» згідно полісу ЕР/207999284. У зв`язку з настанням страхового випадку, з дотриманням вимог визначених Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з метою отримання страхового відшкодування ОСОБА_1 звернулася до ТДВ СК «АЛЬФА-ГАРАНТ» з повідомленням про ДТП, а в подальшому з заявою про виплату страхового відшкодування. Згідно відповіді ТДВ СК «АЛЬФА-ГАРАНТ» ОСОБА_1 було повідомлено, що з врахуванням розміру франшизи, що становить 1300,00 гривень, страховиком прийнято рішення про виплату потерпілій особі 31 201,32 гривень страхового відшкодування. Оскільки такий розмір страхового відшкодування є таким, що не відповідає реальним витратам на ремонт пошкодженого автомобіля, а також для встановлення реального розміру збитку за замовленням ОСОБА_1 було проведено незалежну судову автотоварознавчу експертизу. Згідно Висновку експерта №123 від 04.10.2022 року судової автотоварознавчої експертизи, складаного Галамаєм Б.І. , ринкова вартість автомобіля марки «Audi» реєстраційний номер НОМЕР_2 до ДТП становить 131 746,95 гривень; вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Audi» реєстраційний номер НОМЕР_2 становить 225 694,77 гривень, що перевищує його ринкову вартість до ДТП; вартість після ДТП автомобіля марки «Audi» реєстраційний номер НОМЕР_2 становить 41 548,40 гривень; вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля марки «Audi» реєстраційний номер НОМЕР_2 становить 90198, 55 гривень. За проведення судової автотоварознавчої експертизи позивачем було сплачено 4500,00 гривень. З метою врегулювання спору в досудовому порядку позивач зверталася до ТДВ СК «АЛЬФА-ГАРАНТ» з заявою, в якій просила відповідача переглянути розмір страхового відшкодування та врахувати результати проведеної судової експертизи. Однак, рішення ТДВ СК «АЛЬФА-ГАРАНТ» залишилося незмінним.  Відтак, з відповідача ТДВ СК «АЛЬФА-ГАРАНТ» в користь позивачки підлягає стягненню 57 697,23 гривень, що становить різницю між вартістю матеріального збитку, що був встановлений судовою експертизою, розміром франшизи та вже виплаченим страховиком відшкодуванням (90 198,55 - 31 201,32 - 1300,00   = 57 697,23). Враховуючи наведене, просила позов задовольнити.
Оскаржуваним рішенням позов задоволено.
Стягнуто з Товариства з додатковою відповідальністю «СК «Альфа-Гарант» у користь ОСОБА_1 суму страхового відшкодування у розмірі 57697,23 грн (п`ятдесят сім тисяч шістсот дев`яносто сім гривень 23 копійки).
Стягнуто з Товариства з додатковою відповідальністю «СК «Альфа-Гарант» у користь ОСОБА_1 992,40 (дев`ятсот дев`яносто дві гривні сорок копійок) грн сплаченого судового збору та витрати за проведення експертизи у розмірі 4500 (чотири тисячі п`ятсот гривень) грн.
Стягнуто з Товариства з додатковою відповідальністю «СК «Альфа-Гарант» в користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 9000,00 грн (дев`ять тисяч гривень).
               Рішення суду оскаржило Товариство з додатковою відповідальністю «СК «Альфа-Гарант».
       Вважає його незаконним, необґрунтованим, таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права та з неповним з`ясуванням усіх обставинам справи.
       Зазначає, що постановляючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції не врахував, що ТДВ СК «Альфа-Гарант» виконало свій обов`язок щодо направлення свого представника для огляду пошкодженого автомобіля протягом 10 робочих днів з часу отримання від ОСОБА_1 повідомлення про ДТП, що підтверджується протоколом огляду транспортного засобу, підписаним позивачкою без зазначення нею у такому зауважень чи заперечень. Суд першої інстанції не врахував, що у протоколі огляду транспортного засобу від 08.07.2022 року зазначено про численні пошкодження автомобіля позивачки, які були наявні на автомобілі до вчинення ДТП. Зазначає, що дійсний розмір завданої позивачці шкоди встановлено Звітом № 05-D/11/30 від 22.08.2022 року, відповідно до якого вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля становить 31 201,32 грн з урахуванням ПДВ, зносу та франшизи. Разом з тим, позивачкою не надано суду належних доказів на підтвердження понесення нею витрат з оплати ПДВ, а саме актів виконаних робіт, рахунків, платіжних доручень. Взявши до уваги висновок експерта №67 від 04.10.2022 року судової автотоварознавчої експертизи, суд першої інстанції не врахував, що такий не є належним доказом у справі, оскільки така не була проведена не на підставі ухвали суду. Відтак, вважає, що розмір заявлених позивачкою вимог не підтверджений належними доказами та спростований Звітом № 05-D/11/30 від 22.08.2022 року, яким визначено дійсний розмір понесених нею витрат, що відповідає вимогам Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
       Просить рішення суду скасувати та постановити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.
Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України розгляд справи судом апеляційної інстанції проведено без повідомлення учасників справи, тому відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних мотивів. 
Правовідносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", Законом України "Про страхування", ЦК України та іншими законодавчими актами.
Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України).
Відповідно до пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Частиною другою статті 1192 ЦК України передбачено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок.
Так, відповідно до статті 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.
До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".
Метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності зазначений Закон визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (ст. 5 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів").
Згідно з ст.6 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, та/або майну потерпілого.
Відповідно до ст. 988 ЦК України страховик зобов`язаний, у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.
При цьому Розділом ІІІ Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" визначено порядок здійснення страхового відшкодування на території України.
Статтею 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Відповідно до положень ст.29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.
За змістом пункту 36.2 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик повинен прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування.
Механізм оцінки (визначення вартості) колісних транспортних засобів (далі - КТЗ), а також вимоги до оформлення результатів оцінки, оціночні процедури визначення вартості КТЗ встановлений Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженою наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року №142/5/2092 (далі - Методика).
Пунктом 2.3 Методики передбачено, що вартість відновлювального ремонту колісного транспортного засобу визначається як грошові витрати, необхідні для відновлення пошкодженого, розукомплектованого колісного транспортного засобу.
Відповідно до пункту 2.4 указаної Методики вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).
Судом встановлено, що 24.06.2022 року о 18.15 год. на перехресті вулиць Хорватська-Шевченка у м.Львові, водій ОСОБА_2 керуючи автомобілем марки «Ford Focus», номерний знак НОМЕР_1 , проявила неуважність до дорожньої обстановки та її зміни, рухаючись по другорядній дорозі на нерегульованому перехресті нерівнозначних доріг не надала переваги автомобілю марки «Audi A6», номерний знак НОМЕР_2 , який рухався по головній дорозі, внаслідок чого відбулося зіткнення, що спричинило пошкодження вказаних транспортних засобів, чим порушила вимоги п. 1.5, 2.3 «б», 16.11 Правил дорожнього руху.
На момент скоєння вищевказаної ДТП, транспортний засіб під керуванням ОСОБА_2 , а саме автомобіль марки «Ford Focus», номерний знак НОМЕР_1 був застрахований у ТДВ СК «АЛЬФА-ГАРАНТ» на підставі полісу ОСЦПВ ЕР/207999284 (а.с.10).
29.07.2022 року постановою Залізничного районного суду м.Львова ОСОБА_2 визнано винною у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (а.с.18-19).
У зв`язку з настанням страхового випадку, з дотриманням норм, що визначені у Законі України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з метою отримання страхового відшкодування ОСОБА_1 звернулася до ТДВ СК «АЛЬФА-ГАРАНТ» із повідомленням про ДТП, а згодом і з заявою про виплату страхового відшкодування.
У відповідь ТДВ СК «АЛЬФА-ГАРАНТ» ОСОБА_1 повідомлено про те, що з врахуванням розміру франшизи, що становить 1300,00 гривень, страховиком прийнято рішення про виплату потерпілій особі 31201,32 гривень страхового відшкодування.
Не погоджуючись із вказаним розрахунком, позивач самостійно звернулася до сертифікованого експерта з клопотанням про проведення власної оцінки розміру збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу.
Згідно Висновку №123 судової автотоварознавчої експертизи від 04 жовтня 2022 року, складеного судовим експертом Галамай Б.І., будучи обізнаним про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок за ст. 384 КК України, експерт зазначив, що вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Audi», реєстраційний номер НОМЕР_2 становить 225694,77 гривень, що перевищує його ринкову вартість до ДТП, а вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля марки «Audi» реєстраційний номер НОМЕР_2 становить 90198,55 гривень (а.с.13-29).
ТДВ СК «АЛЬФА-ГАРАНТ» перерахувало ОСОБА_1 страхове відшкодування у розмірі 31201,32 гривень.
Задовольняючи позов  ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що сума страхового відшкодування, яка визначена і перерахована відповідачем позивачу є необгрунтованою, оскільки її розмір спростовується висновком №123 за результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи від 04.10.2022 року. Тому, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню у рахунок відшкодування збитків, заподіяних внаслідок пошкодження в ДТП її транспортного засобу, сума у розмірі 57697,23 грн (90198,55грн - 31201,32грн - 1300,00грн).
       З таким висновком суду колегія суддів не може погодитися, виходячи з наступного.
Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
У відповідності до положення п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку, страховик, відповідно до лімітів відповідальності страховика, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). 
Статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц зроблено висновок, що відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених ст.37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. 
Якщо позивачу недостатньо сплаченого страховиком відшкодування для відшкодування, він має право вимоги до винної у ДТП особи  на різницю між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням (правова позиція викладена у постанові Верховного суду від 09.01.2019 року по справі №761/23874/15-ц).
Матеріалами справи встановлено, що на виконання вимог п.34.2 ст.Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», представником Страхова компанія «Альфа-Гарант» протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення ОСОБА_1 про дорожньо-транспортну пригоду було здійснено огляд пошкодженого транспортного засобу, про що складено протокол огляду ТЗ, який підписаний довіреною особою позивача.
Відповідно до протоколу огляду від 08.07.2022 року, у такому зазначено ряд пошкоджень, наявних на автомобілі позивача, які не відносяться до пошкоджень, отриманих в ДТП, зокрема, крило заднє праве - деформація, задній бампер - ЛФП, крило заднє ліве - деформація.
Заперечення щодо неправомірних дій представника страховика під час огляду пошкодженого ТЗ та визначення розміру страхового відшкодування зі сторони позивача страховику не пред`являлись.
Розрахунок страхового відшкодування страховиком проведено на підставі Звіту № 05/D/11/30 від 22.08.2022 року, з врахуванням коефіцієнта зносу автомобіля, в порядку передбаченому законом. Відповідно до зазначеного звіту з врахуванням франшизи, без врахування ПДВ, сума страхового відшкодування становить 31201,32 грн, зазначена сума і була виплачена ОСОБА_1 .
Розмір страхового відшкодування на суму ПДВ зменшено страховиком відповідно до п.36.2 ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», оскільки відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна страховиком здійснено безпосередньо на рахунок потерпілої особи ОСОБА_1 , яка надала страховику необхідні реквізити.
Доказів того, що позивач не погоджувалася з сумою страхового відшкодування, чи зверталася до страховика з проханням переглянути розмір страхового відшкодування з врахуванням висновку №123 автотоварознавчої експертизи від 04.10.2022 року, проведеного на замовлення ОСОБА_1 за її заявою від 08.09.2022 року, матеріали справи не містять, як і доказів того, що Страхова компанія «Альфа-Гарант» надавала їй відповідь про відмову у розгляді такого прохання, що є основним доводом її позовної заяви.
Крім того, як вбачається з матеріалів справи, Висновок №123 автотоварознавчої експертизи від 04.10.2022 року, складено експертом Галамаєм Б.І.. за заявою ОСОБА_1 від 08.09.2022 року, яка звернулася до експерта за спливом трьох місяців з часу ДТП.
Колегія суддів не може погодитися з висновком суду першої інстанції про врахування при визначенні розміру шкоди лише Висновку №123 автотоварознавчої експертизи від 04.10.2022 року, складеного на замовлення ОСОБА_1 , за наданими нею вихідними даними, оскільки страхового компанією також була проведена оцінка розміру шкоди, з якою позивач фактично погодилася, отримавши страхове відшкодування в сумі 31201,32 грн.
Крім того, врахування лише одного висновку експерта призведе до однобічного розгляду справи, без врахування  істотних обставин, які необхідні для вирішення даної справи з врахуванням усіх положень Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
Отже, колгія суддів приходить до висновку, що позивачем не надано належних доказів на підтвердження підставності позовних вимог про стягнення завданої в ДТП шкоди в повному обсязі до страховика, який розрахував та провів виплату страхового відшкодування з дотриманням вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
З наведених мотивів, оскаржуване рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нової постанови про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .
       Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Повний текст постанови складено - 22 грудня 2023 року.
       Керуючись ч. 5 ст. 268, ст. 367, ст. 368, п. 2 ч. 1 ст. 374, п.п. 1-4 ч. 1 ст. 376, ст. 381, ст. 382, ст. 383, ст. 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -
  п о с т а н о в и в:
       Апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» задоволити.
               Рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 30 травня 2023 року скасувати.
Ухвалити нову постанову, якою у задовленні позову ОСОБА_1 до товариства з додатковою відповідальністю «СК «Альфа-Гарант» про відшкодування збитків, завданих у результаті дорожньо-транспортної пригоди відмовити.
       Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови. 
       Повний текст постанови складено 22 грудня 2023 року.

Головуючий:                                                                                 Н.П. Крайник 

Судді:                                                                                                Я.А. Левик

       М.М. Шандра