ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

30 січня 2024 року 	м. Дніпро	справа № 160/9542/23	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Прокопчук Т.С. (доповідач),
                               суддів:  Кругового О.О., Шлай А.В.,     
розглянувши у письмовому провадженні в місті Дніпрі   апеляційну скаргу   Державної служби України з безпеки на транспорті
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 липня 2023 року (головуючий суддя: Озерянська С.І.) по адміністративній справі  № 160/9542/23, розглянутої у письмовому провадженні
за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 05.05.2023 року звернувся до суду з позовом до відповідача Державної служби України з безпеки на транспорті (далі Укртрансбезпеки),   в якому просить визнати протиправними та скасувати винесену  відділом державного нагляду (контрою) у Дніпропетровській області Державної служби України з безпеки на транспорті (далі Відділу Укртрансбезпеки у Дніпропетровській області) постанову № 357866 від 05.04.2023 року  про застосування до нього як фізичної особи- підприємця (далі ФОП) ОСОБА_1 адміністративно-господарського штрафу у сумі 17 000,00 грн. 
В обґрунтування позовних вимог зазначено ,що постанова прийнята не в порядку, що визначений законом, за відсутності правопорушення, що є підставою для скасування оскаржуваної постанови. 
У відзиві на позов відповідач посилається на неправомірність доводів позивача та від-сутність підстав для задоволення позовних вимог.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.07.2023 року позов задоволено, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача стягнуті судові витрати в розмірі 1073,60 грн.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить рішення скасувати через порушення судом норм матеріально-го права, та відмовити в задоволенні позову.  
У відзиві на апеляційну скаргу позивач зазначає про правомірність прийнятого судом першої інстанції рішення, в зв`язку з чим просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Справа судом апеляційної інстанції розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами на підставі п. 1 ч. 1 ст. 311 КАС України у зв`язку з відсутні-стю клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду у відповідності до ст. 308 КАС України в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права та правової оцінки обставин у справі колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне. 
Із матеріалів справи вбачається, що основний вид економічної діяльності ФОП ОСОБА_1 -  49.41- усі види перевезень вантажним автомобільним транспортом, в тому числі вантажні перевезення транспортними засобами з використанням, зокрема,  людської сили, надання послуг водія без власного автотранспортного засобу
Позивач є власником спеціалізованого вантажного сідлового тягача ADR марки MAN реєстраційний номер НОМЕР_1 , про що свідчить копія свідоцтва про реєстрацію ТЗ НОМЕР_2 
Згідно складеного уповноваженою особою Відділу Укртрансбезпеки  у Дніпропетровській області  акту № 353706 від 07.03.2023 року ФОП ОСОБА_1 як власник ТЗ, та відповідальна особа, 07.03.2023 року о 11 год. 40 хв. на ділянці автодороги Т04-14  7км+441 м. у Дніпропетровській області допустив перевезення вантажу   ТЗ марки MAN реєстраційний номер НОМЕР_1  за відсутності на момент проведення перевірки товаро-транспортної накладної або іншого визначеного законодавством документ про вантаж , наявність якого є обов`язковою згідно з вимогами ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт». 
Керівником Відділу Укртрансбезпеки  у Дніпропетровській області 05.04.2023 року винесена постанова № 357866   про застосування до  ФОП ОСОБА_1 на підставі абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» адміністративно-господарського штрафу у розмірі 17000,00 грн., яка оскаржена позивачем в судовому порядку.
Суд першої інстанції дійшов висновку про протиправність спірної постанови  № 357866 від 05.04.2023  року та скасував її з підстав наявності доказів перевезення вантажу ТЗ іншою особою, а не ФОП ОСОБА_1 . 
Суд апеляційної інстанції при перегляді справи в апеляційному порядку виходить з наступного.
Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Процедура здійснення державного контролю ,зокрема, за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту, вимог законодавства про автомобільний транспорт, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами визначена Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженим постановою КМ України від 08.11.2006 № 1567 (далі - Порядок № 1567).
Відповідно до п. 4, 14,15 Порядку № 1567, державний контроль на автомобільному транспорті здійснюється посадовими особами органу державного контролю у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на перевірку, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку, шляхом проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі),
рейдова перевірка транспортних засобів проводиться в будь-який час на окремо ви-значених ділянках дороги, маршрутах руху, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів, місцях на-вантаження та розвантаження вантажних автомобілів, місцях здійснення габаритно-вагового контролю, під час виїзду з підприємств та місць стоянки, на інших об`єктах, що використовуються суб`єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту,
під час проведення рейдової перевірки перевіряється виключно наявність визначених ст. 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом .
Згідно з п. 21 Порядку № 1567, у разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.
Про результати перевірки транспортного засобу (відсутність порушення або зазначення номера складеного акту) посадова особа робить запис у дорожньому листі (за наявності такого) із зазначенням дати, часу, місця перевірки, свого прізвища, місця роботи і посади, номера службового посвідчення та ставить свій підпис тощо.
Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначені в Законі України від 05.04.2001 року № 2344-III «Про автомобільний транспорт», з змінами і доповненнями (далі - Закон № 2344-III).
В розумінні ст. 1 Закону № 2344-III автомобільний перевізник - це фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.
Відповідно до ст.39 Закону № 2344- III автомобільні перевізники, водії, пасажири по-винні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення.
Положеннями ст. 48 Закону №2344-III передбачено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконуються вантажні перевезення. 
Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.
Відповідно до положень ст. 49 Закону №2344-III водій транспортного засобу зобов`язаний мати при собі та передавати для перевірки уповноваженим на те посадовим особам документи, передбачені законодавством, для здійснення зазначених перевезень.  
Відповідно до вимог абз.3  ч.1 ст. 60 Закону №2344-III за перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених ст. 39 і 48 цього Закону, передбачено штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Матеріалами справи підтверджено, і зазначені обставини не заперечуються сторонами, що до позивача застосовано штрафні санкції в зв`язку з перевезенням ТЗ вантажу за відсутності на момент проведення перевірки товаро-транспортної накладної ( далі ТТН) або іншого визначеного законодавством документ про вантаж, наявність якого є обов`язковою згідно з вимогами ст. 48 Закону №2344-III . 
Посилання позивача на те, що ТЗ переданий ним знайомому ОСОБА_2 для використання його у власних потребах, а не для здійснення господарської діяльності, як доказ спростування підстав для притягнення його як перевізника до відповідальності за абз.3 ч.1 ст.60 Закону №2344-III є неспроможними, оскільки не підтверджені належними та допустимими доказами, позивач є власником ТЗ, який допустив перевезення вантажу без ТТН або іншого документа про вантаж, передбаченого ст. 48 Закону №2344-III. 
Суд апеляційної інстанції вважає за необхідне застосувати згідно приписів п.5 ст.242 КАС України правові висновки Верховного Суду по справам № 820/4624/17 від 11.02.2020 року, №823/1199/17 від 19.03.2020 року, та з урахуванням доказів у справі дійшов висновку, що посадовими особами Відділу Укртрансбезпеки  у Дніпропетровській області дотримані положення Порядку №1567, перевірка проведена на підставі направлення, за результатами перевірки складено акт перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, який  містить зміст виявлених порушень, підписи посадових осіб.
Викладене свідчить, що  відповідачем з дотриманням вимог чинного законодавства в межах наданих повноважень  винесено оскаржувану постанову № № 357866 від 05.04.2023 року про застосування до ФОП ОСОБА_1 адміністративно-господарського штрафу у розмірі 17 000,00 грн. за порушення законодавства, відповідальність за яке передбачена абз.3 ч. 1  ст. 60 Закону  № 2344-III, а тому відсутні підстави для визнання протиправною та скасування зазначеної постанови. 
Невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне тлумачення норм матеріального права, що призвели до ухвалення незаконного рішення, є підставою для його скасування, як це передбачено  ст. 317 КАС України, та прийняття нового рішення у справі про відмову в задоволенні позовних вимог.
Керуючись ст.  12, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу   Державної служби України з безпеки на транспорті – задовольнити.
Рішення   Дніпропетровського окружного адміністративного суду   від 24 липня 2023 року  по адміністративній справі  № 160/9542/23  –  скасувати та прийняти постанову.
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови – залишити без задоволення.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття, касаційному  оскарженню не підлягає згідно п.2 ч.5 ст.328 КАС України.    

Головуючий - суддя                                                                      Т.С. Прокопчук 

                               суддя                                                                      О.О. Круговий 

                               суддя                                                                      А.В. Шлай