справа № 759/6930/23
головуючий у суді І інстанції Петренко Н.О.
провадження № 22-ц/824/3155/2024
суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Мостова Г.І.
 
ПОСТАНОВА
Іменем України
 
21 лютого 2024 року                                                                         м. Київ
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді: Мостової Г.І.,
суддів: Березовенко Р.В., Лапчевської О.Ф.,
за участі секретаря судового засідання Лазоренко Л.Ю., 
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 18 жовтня 2023 року 
у справі за позовом ОСОБА_1 до Пенсійного фонду України, третя особа: Голова комісії з реорганізації Фонду соціального страхування України - Бахматський Олександр Олександрович, про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, - 
в с т а н о в и в :
У квітні 2023 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат ОСОБА_2., звернувся до Святошинського районного суду міста Києва з позовом до Пенсійного фонду України про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди.
 
Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 27 квітня 2023 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом, розгляд справи вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
 
Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 18 жовтня 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду.
 
Ухвала суду першої інстанції обґрунтована тим, що ОСОБА_2 до 30 січня 2023 року працював на посаді заступника начальника відділу представництва інтересів Фонду в судах та взаємодії з правоохоронними органами юридичного управління Фонду соціального страхування України, представництво ним як адвокатом ОСОБА_1 є порушенням пункту 3 частини 1 статті 26 Закону України «Про запобігання корупції», а тому він не наділений правом звернення до суду в інтересах позивача.
 
Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 18 жовтня 2023 року та направити справу до Святошинського районного суду міста Києва для продовження розгляду справи.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що працюючи у Фонді соціального страхування України  ОСОБА_2 був працівником, який виконує професійні функції щодо представництва інтересів Фонду в судах та правоохоронних органах та не виконував будь-які організаційно-розпорядчі чи адміністративно-господарські функції, що підтверджується посадовими обов`язками визначеними у посадовій інструкції ОСОБА_2 . Позивач також не є ФОП, не веде будь-яку господарську чи комерційну діяльність, не має з ОСОБА_2 будь-якого комерційного договору, укладання якого обмежується чи забороняється у роз`ясненнях НАЗК.
Адвокатом ОСОБА_2. направлений запит до НАЗК, у зв`язку з чим він просив 18 жовтня 2023 року відкласти розгляд справи до отримання відповіді, однак, суд відмовив у задоволенні клопотання та дійшов помилкового висновку, що представник позивача, підписав позовну заяву від імені ОСОБА_1 , не маючи цивільної процесуальної дієздатності.
Суд першої інстанції постановив оскаржувану ухвалу без отримання рішення суду за зверненням НАЗК про встановлення будь-яких порушень визначений статтею 26 Закону України «Про запобігання корупції».
Суд першої інстанції помилково дійшов висновку, що позивач та його представник не мають цивільної процесуальної дієздатності, хоча докази щодо обмежень цивільної процесуальної дієздатності, як адвоката так і самого позивача відсутні.
Апелянт зазначає, що він подавав до суду заяву про зменшення позовних вимог, до якої долучена позовна заява у новій редакції, підписана особисто ОСОБА_1 , що залишено судом першої інстанції поза увагою.
Постановивши оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції позбавив позивача права на судовий захист.
 
Від представника Пенсійного фонду України - Петрученя І. надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому вона просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.
 
Від  ОСОБА_1 надійшли додаткові пояснення до апеляційної скарги, до яких долучено відповіді на запити з НАЗК та Управління стратегічних розслідувань в місті Києві Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, відповідно до яких порушень з боку адвоката ОСОБА_2. не виявлено.
Позивач зазначає, що його представник - адвокат ОСОБА_2. ніколи не працював у Пенсійному фонді України, а тому, з урахуванням відповідей НАЗК та Управління стратегічних розслідувань в місті Києві Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, поданий позов підписаний ОСОБА_2 за наявності відповідних повноважень та цивільної процесуальної дієздатності.
 
Інші учасники справи, повідомлені належним чином про розгляд справи у суді апеляційної інстанції, не скористалися своїм процесуальним правом на подання відзиву на апеляційну скаргу, заперечень щодо змісту та вимог апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції не направили.
 
Представник позивача - адвокат ОСОБА_2. у судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити.
Представник відповідача - Костюченко Ю.М. у судовому засіданні заперечувала проти вимог апеляційної скарги.
Інші учасники у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
Виходячи з положень статті 13 ЦПК України кожна сторона розпоряджається своїми правами на власний розсуд, у т. ч. правом визначити свою участь в судовому засіданні, а з огляду на положення статті 372 ЦПК України явка до суду апеляційної інстанції не є обов`язковою.
Зважаючи на вимоги частини 9 статті 128, частини 5 статті 130, частини 2 статті 372 ЦПК України колегія суддів визнала повідомлення належним, а неявку такою, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.
 
Колегія апеляційного суду, вислухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву, дійшла висновку про таке.
З 01 січня 2023 року набрав чинності Закон України від 21 вересня 2022 року № 2620-IX «Про внесення змін до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 2620), яким Закон № 1105 (далі - Закон № 1105-XIV (у редакції Закону № 2620- IX) викладено в новій редакції та водночас внесені зміни та доповнення до Закону України від 09 липня 2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Пунктом 2 розділу VII Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1105-XIV (в редакції Закону № 2620-IX) встановлено припинити Фонд соціального страхування України та управління виконавчої дирекції Фонду, реорганізувавши їх шляхом приєднання до Пенсійного фонду України з 1 січня 2023 року. Пенсійний фонд України та його територіальні органи є правонаступниками Фонду соціального страхування України, його виконавчої дирекції, управлінь виконавчої дирекції Фонду та їх відділень. Кабінету Міністрів України у встановленому порядку вжити заходів, що випливають із цього Закону.
 
30 січня 2023 року ОСОБА_2 звільнено з посади заступника начальника відділу представництва інтересів Фонду в судах та взаємодії з правоохоронними органами юридичного управління Фонду соціального страхування України.
 
У квітні 2023 року адвокат ОСОБА_2., діючи в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до Святошинського районного суду міста Києва з позовом до Пенсійного фонду України про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди.
Відповідно до листа НАЗК від 28 серпня 2023 року № 30-10/19687-23 наказом Фонду соціального страхування України від 30 січня 2023 року ОСОБА_2 звільнено з посади заступника начальника відділу представництва інтересів Фонду в судах та взаємодії з правоохоронними органами юридичного управління Фонду соціального страхування України. Наразі ОСОБА_2 здійснює представництво ОСОБА_1 у цивільній справі № 759/6930/23 за позовом ОСОБА_1 до Фонду соціального страхування України про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, що є порушенням вимог пункту 3 частини 1 статті 26 Закону України «Про запобігання корупції» (а.с. 118-119 т. 1).
 
У вересні 2023 року ОСОБА_2 звернувся до Святошинського районного суду міста Києва з клопотанням про залучення у якості правонаступника відповідача Фонду соціального страхування України - Пенсійний фонд України (а.с. 121-122 т. 1).
Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 20 вересня 2023 року залучено до участі у справі правонаступника - Пенсійний фонд України у якості відповідача (а.с. 124 т. 1).
 
Згідно з листом Управління стратегічних розслідувань в місті Києві Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України від 30 листопада 2023 року № 62-245/55/125/03-23 управлінням здійснено розгляд повідомлення Пенсійного фонду України щодо можливого порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» колишніми посадовими особами Фонду соціального страхування України в судах та взаємодії з правоохоронними органами ОСОБА_2 . За результатами перевірки указаного повідомлення на час надання указаної відповіді підстав для вжиття заходів реагування в частині можливого порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_2 не встановлено (а.с. 65 т. 2).
Статтею 26 Закону України «Про запобігання корупції» визначено обмеження після припинення діяльності, пов`язаної з виконанням функцій держави, місцевого самоврядування.
Пунктом 3 частини 1 указаної статті передбачено, що особам, уповноваженим на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, зазначеним у пункті 1 частини першої статті 3 цього Закону, які звільнилися або іншим чином припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, забороняється протягом року з дня припинення відповідної діяльності представляти інтереси будь-якої особи у справах (у тому числі в тих, що розглядаються в судах), в яких іншою стороною є орган, підприємство, установа, організація, в якому (яких) вони працювали на момент припинення зазначеної діяльності.
 
Відповідно до абзацу 3 частини 2 указаної статті у разі виявлення порушень, передбачених частиною першою цієї статті, Національне агентство звертається до суду для припинення трудового договору (контракту), визнання правочину недійсним.
Аналіз цієї норми дає підстави для висновку, що у випадку виявлення НАЗК порушень, передбачених частиною 1 статті 26 Закону України «Про запобігання корупції», НАЗК повинно звернутись до суду для припинення трудового договору (контракту), визнання правочину недійсним. 
Тобто указана норма передбачає можливість реагування Національного агентства на зазначені порушення виключно шляхом звернення до суду з позовом.
 
Альтернативного способу реагування Національного агентств при виявленні порушень, передбачених частиною 1 статті 26 Закону України «Про запобігання корупції», указаною нормою не передбачено.
Адвокат ОСОБА_2. діє в інтересах ОСОБА_1 у межах цієї справи на підставі ордеру про надання правничої допомоги серії АІ № 1278218, виданого на підставі договору про надання правової допомоги від 04 квітня 2023 року № 06/04/2023 (а.с. 47 т. 1).
Судом першої інстанції позов ОСОБА_1 залишено без розгляду на підставі пункту 1 частини 1 статті 257 ЦПК України з посиланням на те, що позов подано особою, яка не має цивільної процесуальної дієздатності.
 
Однак залишення позову ОСОБА_1 без розгляду здійснено всупереч встановленої частиною 2 статті 26 Закону України «Про запобігання корупції» процедури реагування на порушення особою обмеження після припинення діяльності, пов`язаної з виконанням функцій держави.
Як вбачається з матеріалів справи, докази про те, що договір про надання правової допомоги від 04 квітня 2023 року № 06/04/2023 на підставі якого адвокат ОСОБА_2. діє в інтересах ОСОБА_1 , визнаний судом недійсним, - відсутні.
Статтею 204 ЦК України визначено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Враховуючи викладене, судом першої інстанції зроблено помилковий висновок про наявність підстав для залишення без розгляду позовної заяви  ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат ОСОБА_2., з підстави, передбаченої пунктом 1 частини 1 статті 257 ЦПК України, оскільки у матеріалах справи відсутні докази того, що НАЗК здійснювало дії, передбачені частиною 2 статті 26 Закону України «Про запобігання корупції», та договір, на підставі якого адвокат ОСОБА_2. діє в інтересах позивача визнаний судом недійсним.
 
А також апеляційний суд зауважує, що пунктом 3 частини 1 статті 26 Закону України «Про запобігання корупції» передбачено забороняється протягом року з дня припинення відповідної діяльності представляти інтереси будь-якої особи, в яких іншою стороною є орган, підприємство, установа, організація, в якому (яких) вони працювали на момент припинення зазначеної діяльності.
Відповідно до частини 1 статті 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.
З матеріалів справи вбачається, що на момент припинення діяльності ОСОБА_2 працював у Фонді соціального страхування України, однак такий не є стороною (відповідачем) у справі, а відповідачем є Пенсійний фонд України.
Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
 
У зв`язку з цим колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а ухвалу суду скасувати з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 367, 369, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд, -
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 18 жовтня 2023 року скасувати з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.  
 
Дата складення повного судового рішення 13 березня 2024 року.

Головуючий                                                              Г.І. Мостова
 
Судді                                                                                              Р.В. Березовенко
 
                                                                                              О.Ф. Лапчевська