ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Єдиний унікальний номер 621/2301/23
Номер провадження 22-ц/818/695/24
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

15 лютого 2024 року м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
головуючого судді Мальованого Ю.М.,
суддів Бурлака І.В., Яцини В.Б.,
за участю секретаря судового засідання Супрун Я.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Зміївського районного суду Харківської області від 15 листопада 2023 року в складі судді Філіп`євої В.В. у справі № 621/2301/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну (зменшення) розміру аліментів,

в с т а н о в и в :

У червні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до   ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів.
Позов мотивовано тим, що від шлюбу з відповідачкою він має неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на утримання якого з нього за рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 15 листопада 2012 року на користь відповідачки стягуються аліменти у розмірі 1\3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11 жовтня 2012 року і до досягнення дитиною повноліття. Позивач не оспорює та визнає свій обов`язок по утриманню сина, однак на даний час суттєво змінився його сімейний та матеріальний стан, в зв`язку з чим він змушений звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів. Так, 08 серпня 2014 року позивач уклав шлюб з ОСОБА_4 , від якого позивач має також неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відповідно до рішення Зміївського районного суду Харківської області від 14 червня 2023 року у цивільній справі № 621/1585/23 з позивача на користь ОСОБА_6 стягуються аліменти на утримання сина ОСОБА_7 у розмірі 1\6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15 травня 2023 року і до досягнення дитиною повноліття. Позивач має хронічне захворювання на гіпотеріоз після перенесеної у 2008 році операції щитовидної залози, в зв`язку з чим змушений постійно звертатися до сімейного лікаря. Крім того, у зв`язку з військовою агресією російської федерації призупинено дію його трудового договору за постійним місцем роботи, в зв`язку з чим його доходи (заробітна плата) суттєво зменшилися та стали нерегулярними.
Посилаючись на вказані обставини, просив зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь ОСОБА_2 з 1/3 до 1/6 частки від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини. 
15 лютого 2023 року ОСОБА_2 подала відзив на позовну заяву в якій просила відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. 
Відзив мотивовано тим, що усі викладені позивачем обставини (окрім стягнення аліментів на другу дитину за рішенням суду) вже були предметом судового розгляду і постановою Харківського апеляційного суду від 23 лютого 2023 року відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні позову про зменшення розміру аліментів. Щодо наявності судового рішення в цивільній справі № 621/1585/23 про стягнення з позивача аліментів на утримання другої дитини відповідач вказала, що не була залучена до участі у цій справі, і вважає, що звернення до суду з цим позовом було спрямовано з метою зменшення в подальшому аліментів, які сплачуються на її користь. Позивач продовжує проживати спільно з другою дружиною та їх спільним сином, разом ведуть спільне господарство. Позивач внаслідок своїх хвороб не став непрацездатним, а його дружина є діючим працівником поліції та має високий стабільний дохід. Сім`я позивача має транспортний засіб, придбала квартиру, а тому його доходи дозволяють сплачувати на утримання дитини 1\3 частину його доходів. За 2023 рік позивач сплатив всю заборгованість, що була в нього наявна по аліментах (понад 20000,00 грн), а отже його матеріальний стан дозволяє утримувати їх спільного сина, а тому підстав для зменшення розміру аліментів немає, в зв`язку з чим просила відмовити у задоволенні позову.
21 вересня 2023 року ОСОБА_1 подав відповідь на відзив в якому просив задовольнити позов в повному обсязі. 
Відповідь на відзив мотивована тим, що він не заперечує свого обов`язку щодо утримання обох неповнолітніх дітей, як від першого, так і від другого шлюбу. Однак, вже після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції змінилися фактичні обставини справи. Його дружина ОСОБА_8 разом із сином ОСОБА_7 проживає окремо від нього за адресою: АДРЕСА_1 . Таким чином, на даний час він має сплачувати за двома судовими рішеннями аліменти у розмірі 1/3 та 1/6 частини заробітку (доходу), що з урахуванням припинення трудових відносин та відсутності стабільного доходу унеможливлює його існування та є явно несправедливим по відношенню до меншого сина.
20 жовтня 2023 року ОСОБА_2 подала до суду заперечення на відповідь на відзив в яких просила відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. 
Заперечення на відповідь на відзив мотивовані тим, що позивач продовжує проживати разом із своєю дружиною та сином ОСОБА_7 . Вказала, що на даний час, виконавцем нараховується відповідачеві від 1309,00 до 1416,00 гривень, що є незначною сумою для належного утримання дитини, яка не може бути зменшена. 
Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 15 листопада 2023 року позов задоволено частково. 
Зменшено розмір аліментів, визначений рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 15 листопада 2012 року (цивільна справа № 2014/4005/2012), що стягуються з ОСОБА_1 , на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1\3 частини всіх видів його заробітку до 1\4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили до досягнення дитиною повноліття. Припинено стягнення аліментів з ОСОБА_1 на підставі рішення Зміївського районного суду Харківської області від 15 листопада 2012 року (цивільна справа № 2014/4005/2012). В іншій частині позовних вимог – відмовлено. Вирішено питання щодо судових витрат.
Рішення мотивовано тим, що  зменшення раніше визначеної судом частки від доходу, що стягується з позивача на користь відповідачки, не призведе до зміни (зменшення) нарахувань аліментів на утримання дитини, оскільки проводиться виконавцем у мінімальному гарантованому розмірі аліментів на одну дитину, тобто 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що у 2023 році складає 1416,50 гривень. Враховуючи баланс інтересів сторін у справі, а також право неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на належне утримання, суд першої інстанції прийшов до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог та зменшення частки від заробітку (доходу) позивача, що підлягає стягненню на утримання старшої дитини з 1\3 на 1\4 частку.
24 листопада 2023 року  ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, просив рішення замінити, зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь ОСОБА_2 з 1/3 до 1/6 частки від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини.
Апеляційна скарга мотивована доводами які є аналогічними доводам викладеним у позові та відповіді на відзив. Крім того, зазначив, що доказами, які він долучив до позовної заяви та до матеріалів справи, підтверджується зміну його сімейного стану, зміну, а саме – погіршення матеріального стану, що також пов`язано з погіршенням стану його здоров`я саме у період з 2022 року.
12 січня 2024 року  ОСОБА_2 подала до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції – без змін.
Відзиви мотивовано тим, що ухвала суду першої інстанції є законною, обґрунтованою, постановленою з дотриманням норм матеріального та процесуального права. Крім того, зазначила, що до позовної заяви не було додано належних та допустимих доказів того, що з дня ухвалення рішення про стягнення аліментів змінилось його матеріальне становище. Те, що позивач офіційно не працює, - не є підставою для зменшення розміру аліментів, оскільки з часу ухвалення судового рішення про стягнення з позивача аліментів його матеріальне становище не змінилось в сторону погіршення, що стало би підставою для зміни розміру аліментів в силу положень статті 192 СК України.
В судове засідання апеляційного суду сторони – учасники судового розгляду не з`явилися.
Судові повістки-повідомлення про розгляд справи 15 лютого 2024 року, надіслані апеляційним судом на адреси сторін-учасників: 
ОСОБА_1 отримав 03 лютого 2024 року (а.с.169); 
ОСОБА_2 отримала 03 лютого 2024 року (а.с.170) 
07 лютого 2024 року надійшла заява від ОСОБА_1 про розгляд справи без його участі (а.с.171) 
Апеляційний суд вважає можливим розглянути справу у відсутність учасників справи, явка яких у судове засідання обов`язковою не визнавалась, оскільки відповідно до частини 2 статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Частиною 3 статті 3 ЦПК України встановлено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до пункту 2 частини 1  статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Відповідно до частин 1, 2, 4, 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.  При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Матеріали справи свідчать, що рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 15 листопада 2012 року по цивільній справі № 2014/4005/2012 з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_9 стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1\3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11 жовтня 2012 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.7).
Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 08 липня 2013 року по цивільній справі № 621/1696/13-ц, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_9 було розірвано (а.с.8).
08 серпня 2014 року ОСОБА_1 уклав шлюб з ОСОБА_6 , що підтверджується Свідоцтвом про шлюб, серії НОМЕР_1 , виданим виконавчим комітетом Комсомольської селищної ради Зміївського району Харківської області, актовий запис № 55 від 08 серпня 2014 (а.с.11).
Від шлюбу з ОСОБА_8 позивач має неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданого виконавчим комітетом Комсомольської селищної ради Зміївського району Харківської області, актовий запис № 14 від 01 лютого 2016 (а.с. 12)
Згідно Наказу № 1/0104 від 01 квітня 2022 року ТОВ «Фактор-Друк», у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, призупинено дію трудових договорів з усіма співробітниками підприємства з 01 квітня 2022 року до дня припинення/скасування воєнного стану чи до окремого розпорядження, в зв`язку з чим щомісячний розмір доходів позивача з квітня 2022 по квітень 2023 року становить 0,00 гривень (а.с. 13-14).
Відповідно до Довідки ЛКК № 974 від 15 травня 2008 року, ОСОБА_1 хворіє на післяопераційний тиреотоксикоз та потребує полегшених умов праці (а.с. 17).
Постановою Харківського апеляційного суду від 23 лютого 2023 року у цивільній справі № 621/1475/22 скасовано рішення Зміївського районного суду Харківської області від 01 грудня 2022 року, та ухвалено нове, яким в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_8 , про зменшення розміру аліментів відмовлено (а.с. 52-60).
Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 14 червня 2023 року по цивільній справі № 621/1585/23,з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_8 стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1\6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15 травня 2023 року і до досягнення дитиною повноліття. Допущено негайне виконання рішення в частини стягнення аліментів в межах суми платежу за 1 (один) місяць (а.с. 9-10).
Згідно розрахунку № 14526 від 18 серпня 2022 року, заборгованість ОСОБА_1 зі сплати аліментів за виконавчим листом № 2014/4005/2012 за період з 01 листопада 2019 року по 30 липня 2022 року склала 84683,24 грн (а.с. 61).
Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментам № 35243 від 21 квітня 2023 року, заборгованість позивача ОСОБА_1 зі сплати аліментів за виконавчим листом № 2014/4005/2012 станом на 30 березня 2023 року склала 31551,00 грн (а.с. 62).
Згідно розрахунку заборгованості по аліментам Основ`янско-Слобідського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції старшого державного виконавця Д. Шляхова (без дати), 29 травня 2023 року боржником сплачено повну суму заборгованості, і станом на 06 червня 2023 року заборгованість позивача по сплаті аліментів на користь відповідача ОСОБА_10 відсутня (а.с. 64).
Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Згідно зі статтею 141 СК України мати, батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (частина 3 статті 181 СК України).
Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
Частиною 1 статті 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Отже, за змістом статті 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.
Згідно з вимогами частини 2 статті  182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Визначений розмір аліментів є достатнім та відповідає встановленим судом обставинам справи, наданим доказам та вимогам СК України.
Відповідно до частини 3  статті 181 СК України право обирати та змінювати спосіб стягнення аліментів на утримання дітей належить їх стягувачу.
Аналізуючи зміст наведених вище норм законодавства, можна дійти висновку, що діюче законодавство надає позивачу право обирати спосіб стягнення аліментів на утримання дитини, а при необхідності - змінювати його.
Розмір аліментів і спосіб стягнення аліментів може бути визначений судом з урахуванням фактичних обставин справи, які встановлені судом та на які посилався позивач. При цьому право застосування норми закону належить виключно суду (постанова Верховного Суду України № 6-143цс13 від 05 лютого 2014 року).
Оскільки утримання дитини є обов`язком обох батьків, враховуючи матеріальне становище платника аліментів, стан його здоров`я, наявність у позивача на утриманні іншої дитини, колегія суддів вважає за необхідне зменшити розмір аліментів визначений судом першої інстанції з 1/4 до 1/5 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи із дня набрання рішенням законної сили, і до досягнення дитиною повноліття.
Посилання ОСОБА_2 на те, що усі викладені позивачем обставини (окрім стягнення аліментів на другу дитину за рішенням суду) вже були предметом судового розгляду і постановою Харківського апеляційного суду від 23 лютого 2023 року відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні позову про зменшення розміру аліментів, суд апеляційної інстанції не приймає, оскільки, як і зазначає відповідачка, рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 14 червня 2023 року з позивача стягнуто аліменти на другу дитину, а отже змінились обставини справи та підстави позову. 
Відповідно до частини 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 369, 374, 376, 381 - 384 ЦПК України, суд

                               п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково. 
Рішення Зміївського районного суду Харківської області від 15 листопада 2023 року змінити в частині визначення розміру аліментів.
Зменшити розмір аліментів, визначений рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 15 листопада 2012 року (цивільна справа № 2014/4005/2012), що стягуються з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_4 , на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1\3 частини всіх видів його заробітку до 1\5 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили до досягнення дитиною повноліття.
В іншій частині рішення залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повне судове рішення складено 19 лютого 2024 року.

Головуючий                                                                  Ю.М. Мальований

Судді                                                                        І.В. Бурлака 

                                                                               В.Б. Яцина