ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

23 лютого 2024 року 	м. Дніпро	справа № 160/20115/22	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Білак С.В. (доповідач),
                               суддів:  Ясенової Т.І., Юрко І.В.,     
розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі заяву ОСОБА_1  про ухвалення додаткового рішення у справі №160/20115/22 за позовом  ОСОБА_1  до Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області  про визнання протиправним та скасування висновку, визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди,- 

ВСТАНОВИВ:
Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 20.11.2023 року апеляційну скаргу Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів залишено без задоволення, апеляційну скаргу Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.07.2023 року в адміністративній справі №160/20115/22 задоволено частково. Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.07.2023 року в адміністративній справі №160/20115/22  за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування висновку, визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди  змінено. В абзаці шостому резолютивної частини рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.07.2023 року в адміністративній справі №160/20115/22 змінити цифри та слова “ 374351 (триста сімдесят чотири тисячі триста п`ятдесят одна) грн. 04 коп.” цифрами та словами “ 267 393 (двісті шістдесят сім тисяч триста дев`яносто три) 60 коп.”. В абзаці восьмому та дев`ятому резолютивної частини рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.07.2023 в адміністративній справі №160/20115/22  змінити цифри та слова “ 13000 (тринадцять тисяч) грн 00 коп.” цифрами та словами “ 7000 (сім тисяч) грн 00 коп.”. В іншій частині рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.07.2023 року в адміністративній справі №160/20115/22 залишено без змін. 
До Третього апеляційного адміністративного суду від ОСОБА_1   надійшла заява про ухвалення додаткового рішення про стягнення з відповідача  витрат пов`язаних з витратами на оплату професійної правничої допомоги у розмірі 12000,00грн. 
Розглянувши вказану заяву, колегія суддів апеляційного суду зазначає наступне.
Згідно п. 3 ч. 1 ст. 252 КАС України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Статтею 132 КАС України  визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до частини другої статті 134 КАС України  за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
За змістом частини третьої статті 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Відповідно до частини четвертої статті 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Частиною п`ятою статті 134 КАС України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
За положеннями статті 30 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Аналіз вищенаведених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.
При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановлено, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.
При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі Баришевський проти України, від 10 грудня 2009 року у справі Гімайдуліна і інших проти України, від 12 жовтня 2006 року у справі Двойних проти України, від 30 березня 2004 року у справі Меріт проти України, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
Суд зазначає, що на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правничу допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування останніх.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 17.09.2019 року у справі №810/3806/18, що враховується судом апеляційної інстанції, відповідно до  ч. 5  ст. 242 КАС України.
На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції позивачем до суду було надано: довідка про отриманням адвокатом від позивача суму у розмірі 12000,00грн., акт приймання – передачі наданої професійної правничої допомоги.
Так, з акту приймання – передачі наданої професійної правничої допомоги слідує, що адвокат витратив 2 години на складання відзиву на апеляційну скаргу, що коштує 6000,00грн., а також адвокат був присутній у двух судових засіданнях, що коштує 6000,00грн. по 3000,00грн. за кожне судове засідання. 
Перевіривши зміст наведених документів, суд вважає за можливим стягнути з відповідача в рівних частинах на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу за вказані послуги у розмірі 4000,00грн.,  з урахуванням 2000,00грн. за складання відзиву на апеляційну скаргу та 2000,00грн. за участь у двох судових засіданнях. 
На підставі викладеного, керуючись ст. 252 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.
Стягнути на користь ОСОБА_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) понесені ним судові витрати у розмірі 2000,00грн. (дві тисячі грн. нуль коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів (код ЄДРПОУ 39924774).
Стягнути на користь ОСОБА_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) понесені ним судові витрати у розмірі 2000,00грн. (дві тисячі грн. нуль коп.)  за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області (код ЄДРПОУ 40359593). 
Додаткова постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду в строк та в порядку, визначеному ст. ст. 328, 329 КАС України.

Головуючий - суддя                                                                      С.В. Білак 

                               суддя                                                                      Т.І. Ясенова 

                               суддя                                                                      І.В. Юрко