ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3865/24 Справа № 201/5579/20 	  	Суддя у 1-й інстанції - Антонюк О.А. Суддя у 2-й інстанції - Гапонов А. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       26 березня 2024 року                                                                м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:
головуючого-судді Гапонова А.В.
суддів Новікової Г.В., Никифоряка Л.П.

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у м. Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «НПЛЮС» про захист прав споживача, стягнення грошових коштів і відшкодування моральної шкоди, 
 
-за апеляційною скаргою  ОСОБА_1  
 
на ухвалу  Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 06 лютого 2024 року, -

ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ
ОСОБА_1 07 листопада 2023 року звернувся до суду з заявою про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.
 
Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 13 листопада 2023 року заяву було залишено без розгляду.
 
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 17 січня 2024 року апеляційну скаргу задоволено та справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

 
КОРОТКИЙ ЗМІСТ СУДОВОГО РІШЕННЯ
Ухвалою  Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 06 лютого 2024 року заяву ОСОБА_1 про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «НПЛЮС» про захист прав споживача, стягнення грошових коштів і відшкодування моральної шкоди – вважати неподаною та повернуто заявнику.

 
КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ
20.02.2024 року до апеляційного суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_1 , в якій ставиться питання про скасування ухвали суду першої інстанції та направлення справи для продовження розгляду.
В обґрунтуванні апеляційної скарги зазначає, що не був пропущений 30-ти денний строк звернення до суду із заявою про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами, а тому і були відсутні підстави для звернення до суду із клопотанням про поновлення строку. 

АРГУМЕНТИ ІНШИХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
Відзиву на апеляційну скаргу в порядку ст.360 ЦПК України не надходило.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ
Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Частиною 4 статті 19 ЦПК України передбачено, що спрощене провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.
Відповідно до ч.1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи у порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
Відповідно до ч. 3 цієї статті розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Зважаючи на те, що апеляційні скарги на ухвали про повернення заяви позивачеві (заявникові), розглядаються без повідомлення сторін, учасники справи у судове засідання не запрошувались.
Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до ч.4 ст.367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги в межах апеляційного оскарження, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено.

Ухвалою від 30 січня 2024 року заяву було залишено без руху. Заявником було надано до суду заяву (уточнена відповідно до ухвали суду від 30.01.2024 рок), однак вказаною заявою він не усуває вище вказані недоліки у заяві та не надано та не заявлено клопотання про поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.
 
Заявою представник тлумачить норми закону та дає оцінку ухвалі суду від 25 травня 2023 року про усунення недоліків, але відповідно до закону він зобов`язаний виконати ухвалу суду та якщо позивач відповідно до останньої у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві (відповідно ч. 3 ст. 185 ЦПК України).
Ухвалу судді від 30 січня 2024 року було вручено заявнику, про що міститься розписка в матеріалах справи.
Однак у встановлений строк недоліки, перелічені у вищезгаданій ухвалі, усунуті не були.

Суд першої інстанції прийшов до висновку про повернення заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

До заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 426 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу (ч. 3 ст. 426 ЦПК України).
 
Відповідно до ч. 5 ст.185 ЦПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.
Відповідно до ч. 6 ст. 185 ЦПК України про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу. Ухвалу про повернення позовної заяви може бути оскаржено. Копія позовної заяви залишається в суді.
Відповідно до ч. 7 ст. 185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.
Виходячи з зазначеного, приписи ст.185 ЦПК України слід тлумачити таким чином, що вони мають вичерпний перелік підстав для повернення заяви.
Положення ст. 185 ЦПК України щодо повернення заяви застосовуються в тому випадку, коли особа в установлений строк не виконає вимоги ухвали суду про залишення заяви без руху.
За змістом вище наведених норм процесуального закону повернення заяви з тих підстав, що особа не виконала вимоги ухвали про залишення заяви без руху можливе лише в тому випадку, коли особа отримала копію відповідної ухвали, але ухилилась від виконання вимог, зазначених в ній.
Враховуючи вищевикладене, доводи апеляційної скарги не підлягають задоволенню, оскільки позивачем не виконано в установлений строк вимоги ухвали суду про залишення заяви без руху, що дає підстави для повернення заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами відповідно статті 185 ЦПК України.
Ініціювавши судовий розгляд справи, позивач (заявник) насамперед повинен активно використовувати визначені законом процесуальні права, здійснювати їх з метою, з якою такі права надано. Реалізація особою процесуальних прав невіддільна від виконання нею процесуального обов`язку щодо сприяння встановленню в судовому процесі дійсних обставин у справі з метою отримання правосудного судового рішення.
Таким чином, ухвала суду першої інстанції про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами є законною та обґрунтованою і не свідчить про порушення судом норм матеріального та процесуального права.
Інші доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, не ґрунтуються на нормах права, та не дають підстав для висновку про порушення процесуального права або неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Слід зазначити, що повернення заяви не перешкоджає заявнику повторно звернутися із такою уточненою заявою до суду, оформленою відповідно до вимог законодавства України.

Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (§ 2 рішення у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії»).

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ
Відповідно до п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Згідно з ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Ухвалене судом рішення відповідає вимогам ст. 263 ЦПК України, підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 06 лютого 2024 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 ст. 389 ЦПК України.

Судді: