КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

 

апеляційне провадження №22-ц/824/6058/2024
справа №752/8383/23
 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
11 січня 2024 року                                                                                                     м.Київ
 
 Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
 
судді-доповідача       Поліщук Н.В.
суддів                         Мережко М.В., Соколової В.В.
 
розглянувши у письмовому провадженні справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 11 жовтня 2023 року, ухвалене під головуванням судді Машкевич К.В.,
у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення додаткових витрат на дитину, -
 
встановив:
 
У квітні 2023 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом про стягнення додаткових витрат на дитину.
Позовні вимоги мотивує тим, що позивачка і відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано у 2010 році. Від шлюбу мають дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
 Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 06 квітня 2010 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання доньки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 800,00 гривень щомісячно, починаючи з 25 січня 2010 року до досягнення дитиною повноліття.
10 жовтня 2019 року рішенням Голосіївського районного суду міста Києва збільшено розмір аліментів, що стягуються за рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 29 січня 2009 року з 800,00 гривень до 1500,00 гривень.
Зазначає, що з моменту розірвання шлюбу дитина проживає із позивачкою. Відповідач хоч і не стабільно, але сплачує аліменти, будь-яким іншим чином в житті доньки участі не приймає, не виховує її та не спілкується з нею.
Також відповідач не бере участі в додаткових витратах на дитину, за всі роки з 2010 року позивачка не отримувала від нього додаткових коштів на дитину.
В обґрунтування позову вказує, що позивачка несе додаткові витрати на утримання дитини, оскільки у неї є проблеми із зором, вона носить окуляри, наприкінці 2020 року в доньки почав погіршуватись зір.
Вказує, що згідно медичної картки амбулаторного хворого ОСОБА_5 №2021.000723 поставлено діагноз: ямка зорового нерва, вторинний ретиношизис макулярної ділянки OD, міопатія слабкого ступеня, міопічний астигматизм слабкого ступеню, рекомендовано консультація хірурга з приводу хірургічного втручання.
За надану консультацію і діагностику позивачкою сплачено 1 140,00 гривень.
З 20 по 22 січня 2021 року дитина проходила стаціонарне лікування в Київській міській офтальмологічній лікарні "Центр мікрохірургії ока", що підтверджується випискою з медичної карти стаціонарного хворого №235. Дитині проводили хірургічне лікування: інтравітріальне введення газу C3F8 в порожнину скловидного тіла на правому оці. Позивачкою сплачено обов`язковий благодійний внесок у розмірі 500,00 гривень, а також вартість ліків у розмірі 2 165,00 гривень.
З 10 по 11 березня 2021 року дитина проходила стаціонарне лікування в Київській міській офтальмологічній лікарні "Центр мікрохірургії ока". Позивачкою сплачено обов`язковий благодійний внесок у розмірі 200,00 гривень, а також вартість ліків у розмірі 2 165,00 гривень.
З 21 по 22 квітня 2021 року дитина проходила стаціонарне лікування в Київській міській офтальмологічній лікарні "Центр мікрохірургії ока". Позивачкою сплачено обов`язковий благодійний внесок у розмірі 200,00 гривень, а також вартість ліків у розмірі 2 165,00 гривень.
19 травня 2021 року між позивачкою та ТОВ "ОК Новий Зір" укладено договір №189139 з додатками щодо проведення доньці операції. Вартість медичної послуги згідно договору склала 10 128,00 гривень, що сплачено позивачкою у повному обсязі.
Вказує, що з 20 по 22 жовтня 2021 року дитина проходила стаціонарне лікування в Київській міській клінічній лікарні "Центр мікрохірургії ока". Позивачкою сплачено вартість ліків у розмірі 2 165,00 гривень.
На підтвердження понесених витрат надає документальне підтвердження понесених витрат:
-          консультація лікаря, оптична когерентна томографія 16 липня 2021 року - 1450,00 гривень;
-          діагностика, консультація лікаря, оптична когерентна томографія 30 жовтня 2021 року - 1945,00 гривень;
-          оптична когерентна томографія 08 грудня 2021 року - 850,00 гривень;
-          консультація лікаря 22 січня 2022 року - 720,00 гривень.
03 травня 2022 року позивачка замовила і оплатила нові окуляри для доньки в магазині оптики "Призма" вартістю 1 086,00 гривень.
22 березня 2023 року після медичного обстеження в Центральній поліклініці Міністерства внутрішніх справ України доньці призначили ще одні окуляри. Позивачкою оплачена консультація лікаря в розмірі 1072,62 гривень та сплачено аванс за окуляри в магазині "Оптика" в розмірі 405,00 гривень.
Окрім цього, дитині доводиться час від часу здавати аналізи, за період часу з 18 січня 2020 року по 15 лютого 2023 року оплатила 5 465,00 гривень. Позивачкою понесено витрати у розмірі 3 258,70 гривень на реабілітацію дитини після проходження лікування.
Зазначає, що письмово може підтвердити частину понесених витрат у розмірі 37 081,70 гривень.
Мотивуючи наведеним, просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 додаткові витрати на утримання дитини, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 18 540,00 гривень.
Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 11 жовтня 2023 року позов задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , додаткові витрати на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5 , в сумі 18 540,00 гривень. Вирішено питання судових витрат.
Не погодившись з ухваленим рішенням, ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу.
В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що судом першої інстанції не враховано усі обставини, що мають значення для справи.
Вказує, що після розлучення позивачка у справі почала перешкоджати відповідачу у побаченнях та спілкуванні з донькою.
Посилається на те, що сини відповідача ОСОБА_6 та ОСОБА_7 також потребують гідного утримання та виховання. Вказує, що діти зростають, ходять до школи та відвідують певні курси репетиторів, секції, ходять до логопеда тощо, що в свою чергу потребує значних витрат на їх утримання.
Стверджує, що на його утриманні перебуває дружина, двоє неповнолітніх дітей та мати, яка є пенсіонеркою, не працює та проживає із відповідачем.
З 05 червня 2023 року відповідач працевлаштувався до ФОП ОСОБА_8 на посаду водія вантажного автомобіля і за період червень-вересень 2023 року дохід із заробітної плати становить 27 400,00 гривень.
Окрім цього, вказує на хворобу ОСОБА_9 , що потребує значного часу на лікування. Старший син ОСОБА_10 внаслідок ДТП потрапив до Національної дитячої спеціалізованої лікарні "Охмадит", де перебував на стаціонарному лікуванні майже місяць, що також потребувало значних витрат.
Посилається на те, що з квітня 2023 року не має заборгованості по аліментам. Зазначає, що у зв`язку із скрутним становищем спроможний відшкодувати позивачці лише 2000,00 гривень.
Мотивуючи наведеним, просить суд рішення Голосіївського районного суду міста Києва скасувати, ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити частково, стягнути додаткові витрати на дитину у розмірі 2000,00 гривень.
Відповідно до частини 1 статті 369 ЦПК України справа розглядається без повідомлення учасників справи.
Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого по справі судового рішення, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Відповідно до частин 1 та 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Задовольнивши позов, суд першої інстанції вказав, що загальна сума, яку позивачка понесла в якості додаткових витрат на дитину ОСОБА_3 , становить 37080,32 грн. Відповідачем не було надано до суду доказів участі у додаткових витратах на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5 , а лише зазначено, що він не має змоги нести такі витрати у зв`язку з перебуванням на його утриманні матері пенсіонерки, двох дітей від другого шлюбу та дружини, у зв`язку з перебуванням її у декретній відпустці.
Суд вказав, що вказані обставини не звільняють відповідача від утримання своєї неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народженої від шлюбу з ОСОБА_2 , оскільки діти відповідача повинні мати рівні права, а не бути в чомусь обмеженими за рахунок один одного.
Суд зробив висновок, що вимога позивачки про стягнення з відповідача 1/2 частини від понесених позивачем додаткових витрат на утримання дитини, є обґрунтованою, доведеною, а тому підлягає задоволенню.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції та зазначає про таке.
За змістом статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.
В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 лютого 2018 року у справі № 127/16614/15-ц (провадження № 61-2371св18) Верховний Суд дійшов висновку, що "вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково. Ураховуючи зазначені обставини, суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одному з батьків у твердій грошовій сумі. Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі".
Відповідно до статті 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких визначений зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставини підлягають доведенню в судовому засіданні.
Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, необхідно враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково.
Установлено, що сторони у справі є батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується даними свідоцтва про народження НОМЕР_1 (а.с. 9).
Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 06 квітня 2010 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 800,00 грн щомісячно, починаючи з 25 січня 2010 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 17).
10 жовтня 2019 року рішенням Голосіївського районного суду міста Києва збільшено розмір аліментів, що стягуються за рішенням Голосіївського районного суду міста Києва, із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання дитини, в твердій грошовій сумі із 800,00 грн до 1500,00 грн (а.с. 11-16).
Згідно даних медичної карти амбулаторного хворого №2021.000723, заведеної ТОВ «ОК Новий зір» 15 січня 2021 року ОСОБА_5 установлено діагноз ямка зорового нерва, вторинний ретиношизис макулярної ділянки OD, міопія слабкого ступеня, міопічний астигматизм слабкого ступеню». Рекомендовано консультація хірурга з приводу хірургічного втручання (а.с. 19).
За вказану консультацію позивачкою сплачено 1140,00 грн, що підтверджується даними рахунку та фіскального чеку від 15 січня 2021 року (а.с. 20).
Згідно виписки із медичної карти стаціонарного хворого №235 ОСОБА_5 з 20 січня 2021 року по 22 січня 2021 року перебувала на стаціонарному лікуванні. Дитині проводили хірургічне лікування: інтравітріальне введення газу С3F8 в порожнину скловидного тіла на правому оці (а.с.21).
Згідно договору доручення на внесення коштів на банківський рахунок ФОП ОСОБА_11 сплачено 2 165,00 гривень. Сплачено благодійний внесок у розмірі 500,00 гривень (а.с. 23, 39).
З 10 по 11 березня 2021 року дитина проходила стаціонарне лікування в Київській міській клінічній офтальмологічній лікарні «ЦЕНТР МІКРОХІРУРГІЇ ОКА», що підтверджується випискою з медичної карти стаціонарного хворого №1338/84. Дитині проводили хірургічне лікування: інтравітріальне введення газу С3F8 в порожнину скловидного тіла на правому оці (а.с. 24).
Згідно договору доручення на внесення коштів на банківський рахунок ФОП ОСОБА_11 сплачено 2 165,00 гривень. Сплачено благодійний внесок у розмірі 200,00 гривень (а.с. 26, 39).
З 21 по 22 квітня 2021 року дитина проходила стаціонарне лікування в Київській міській клінічній офтальмологічній лікарні «ЦЕНТР МІКРОХІРУРГІЇ ОКА», що підтверджується випискою з медичної карти стаціонарного хворого №2258. Дитині проводили хірургічне лікування (а.с. 27).
Згідно договору доручення на внесення коштів на банківський рахунок ФОП ОСОБА_11 сплачено 2 165,00 гривень. Сплачено благодійний внесок у розмірі 200,00 гривень (а.с. 29, 39).
19 травня 2021 року між позивачкою та ТОВ «ОК Новий Зір» укладено договір №189139 з додатками щодо проведення дитині операції - навігаційна відмежувальна лазерна коагуляція дистрофії сітківки (ППЛК) 2 ст. ОД.
Вартість медичної послуги згідно договору склала 10 128,00 грн, яка була сплачена позивачкою у повному обсязі, що підтверджується копією договору з додатками, рахунком і фіскальним чеком від 19 травня 2021 року (а.с. 30-35).
З 20 по 22 жовтня 2021 року дитина проходила стаціонарне лікування в Київській міській клінічній офтальмологічній лікарні «ЦЕНТР МІКРОХІРУРГІЇ ОКА», що підтверджується випискою з медичної карти стаціонарного хворого №6309. Проведено хірургічне лікування: інтравітріальне введення газу С3F8 в порожнину скловидного тіла на правому оці (а.с. 36).
Згідно договору доручення на внесення коштів на банківський рахунок ФОП ОСОБА_11 сплачено 2 165,00 гривень. Сплачено благодійний внесок у розмірі 200,00 гривень (а.с. 26, 39).
За період червень 2021 року - січень 2022 року позивачкою були сплачені наступні послуги в клініці ТОВ «ОК Новий Зір»: консультація лікаря, оптична когерентна томографія 16 липня 2021 року на суму 1450,00 грн, що підтверджується копією рахунку на оплату в касу №106420 від 16.07.2021 року (а.с. 40); діагностика консультація лікаря, оптична когерентна томографія 30 жовтня 2021 року на суму 1945,00 грн, що підтверджується копією рахунку на оплату в касу №147314 від 30 жовтня 2021 року (а.с. 41); оптична когерентна томографія 08 грудня 2021 року на суму 850,00 грн, що підтверджується копією рахунку на оплату в касу №164158 від 08 грудня 2021 року (а.с.42); консультація лікаря 22 січня 2022 року на суму 720,00 грн, що підтверджується копією рахунку на оплату в касу №84612 від 22 січня 2022 року (а.с.43).
03 травня 2022 року позивачка замовила і оплатила окуляри для дитини в магазині оптики "Призма" вартістю 1086,00 грн, що підтверджується копією замовлення №16760 (а.с. 44).
22 березня 2023 року дитині сторін призначено окуляри. Позивачкою оплачено консультацію лікаря в розмірі 1072,62 грн та сплачено аванс за окуляри в магазині "Оптика" в розмірі 405,00 грн, що підтверджується копією замовлення №22088, копією квитанції №0.0.2916808152.1 від 23 березня 2023 року (а.с. 67).
Під час лікування дитині проводились лабораторні дослідження, за період часу з 18 січня 2020 року по 15 лютого 2023 року позивач оплатила 5465,00 грн за аналізи в ТОВ «ДНК» Лабораторія, «Сінево», ТОВ «Хелсі Лаб», що підтверджується копіями квитанцій№5591 від 07 лютого 2023 року, №5646 від 31 серпня 2022 року, №5782 від 07 вересня 2022 року, №5686 від 10 лютого 2023 року, №5283 від 19 жовтня 2021 року, №615,616 від 18 січня 2020 року, №5099 від 18 січня 2021 року, №5412 від 09 березня 2021 року, №5705 від 19 квітня 2021 року, копіями квитанцій і копіями замовлено (а.с. 50-53).
Окрім цього, позивачкою надано копії фіскальних чеків про придбання медикаментів та вітамінів, призначених лікарями, за період лікування на загальну суму 3258,70 грн (а.с. 54-56).
ОСОБА_1 та ОСОБА_12 18 вересня 2015 року зареєстрували шлюб, що підтверджується даними свідоцтва про шлюб НОМЕР_2 (а.с. 75).
Відповідач у справі є батьком ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується даними свідоцтв про народження НОМЕР_3 та НОМЕР_4 (а.с.76-77).
Згідно даних наказу №73-К від 09 березня 2023 року ОСОБА_1 прийнято на посаду водія автотранспортних засобів підрозділу перевезення ВСД регіони відділу транспортної логістики з 10 березня 2023 року за основним місцем роботи, з оплатою праці згідно штатного розпису, за безстроковим трудовим договором (а.с. 80).
Згідно постанови головного державного виконавця ВП №19556424 від 03 квітня 2023 року заборгованість із сплати аліментів ОСОБА_1 погашена в повному обсязі та станом на 03 квітня 2023 року відсутня (а.с.100).
Згідно даних квитанцій ОСОБА_1 у березні 2023 року на рахунок ОСОБА_2 перераховано грошові кошти на загальну суму 25 792,72 гривень (а.с. 102).
Згідно квитанції TS209877 ОСОБА_1 02 червня 2023 року на рахунок ОСОБА_2 сплачено 1 507,54 гривень. У графі призначення платежу вказано "переказ власних коштів. Аліменти".
У квітні-травні 2023 року відповідачем перераховувались кошти на рахунок позивачки, що підтверджується даними квитанцій, що містять у матеріалах справи (а.с. 102 зворот).
Перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів вказує на таке.
Долучені до апеляційної скарги докази, а саме: довідку про доходи від 19 жовтня 2023 року (а.с. 117), копії виписок з медичної карти амбулаторного хворого від 19 жовтня 2023 року (а.с. 118,119) колегією суддів не приймаються, оскільки згідно частини 3 статті 367 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. 
Матеріали справи не містять доказів того, що відповідач звертався із клопотанням про долучення цих доказів до суду першої інстанції, а також скаржником не наведено об`єктивних причин, що унеможливлювали подання вказаних доказів до суду першої інстанції. 
Відтак, апеляційний суд констатує, що відповідач, розпоряджаючись своїми правами на власний розсуд протягом всього часу розгляду справи у суді першої інстанції, подав суду ті докази, які уважав за доцільне, натомість клопотань про витребування інших доказів або доказів неможливості подання таких клопотань до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно від нього не залежали, відповідачем не надано.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина 1 статті 81 ЦПК України).
Матеріали цивільної справи не містять жодних доказів на підтвердження доводів скаржника про те, що мати відповідача, яка є пенсіонеркою, не працює, проживає з відповідачем та перебуває на його утриманні. Відтак, доводи апеляційної скарги в цій частині колегією суддів відхиляються.
Доводи апеляційної скарги в частині створення позивачкою перешкод у спілкуванні з дитиною відхиляються колегією суддів, оскільки матеріали справи не містять таких доказів, при цьому, наведене само по собі не спростовує обов`язку відповідача брати участь у додаткових витратах на дитину, яка таких витрат потребує.
Доводи апеляційної скарги в частині того, що на утриманні відповідача перебуває двоє неповнолітніх дітей від другого шлюбу, які потребують гідного утримання та виховання, колегією суддів відхиляються, оскільки суд попередньої інстанції при ухваленні рішення про стягнення додаткових витрат на дитину керувався інтересами дитини, вказав на рівність матері та батька у правах та обов`язків щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.
При цьому, суд першої інстанції правильно виходив з того, що усі діти, незалежно від того, чи проживають вони із платником аліментів, мають рівні права на гідне утримання, у  тому числі, належне лікування за потреби. У цій справі додаткові витрати викликані хворобою дитини, потреба у таких витратах відповідачем не спростовується, належних та допустимих доказів неможливості компенсувати позивачці частину понесених витрат відповідачем не надано. 
Порушень норм процесуального права, які давали б підстави для скасування рішення суду, колегією суддів не установлено.
Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись статтями 259, 268, 367, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, суд -
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1   залишити без задоволення.
 
Рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 11 жовтня 2023 року залишити без змін.
 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, установлених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач                                                      Н.В. Поліщук

Судді                                                                         М.В. Мережко

В.В. Соколова