Справа № 936/592/22

П О С Т А Н О В А
Іменем України

        19 лютого 2024 року м. Ужгород

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Закарпатського апеляційного суду в складі: 
головуючого Собослой Г.Г.,
суддів: Джуга С.Д., Мацунич М.В.
з участю секретаря Терпай С.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою Ужанського національного природного парку на рішення Воловецького районного суду від 03 листопада 2022 року у справі №936/592/22 (Головуючий: Пелих О.О.)
в с т а н о в и л а :
У червні 2022 року ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до Ужанського національного природного парку, третьої особи на стороні відповідача: ОСОБА_2 про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, мотивуючи тим, що позивач перебував у трудових відносинах із Ужанським національним природним парком із 07 листопада 2014 року, наказом № 38 від 01 листопада 2019 року «Про призначення (переведення)» позивача призначено на посаду заступника директора Ужанського національного природного парку. Враховуючи те, що позивач свою роботу виконував сумлінно, і у нього відсутні дисциплінарні стягнення. Так, позивач зазначає, що із серпня місяця 2021 року йому не виплачувалася заробітна плата і відповідач має заборгованість по заробітній платі, і ним було подано позов про стягнення заробітної плати. Причини невиплати заробітної плати позивачу не відомі і від голови ради трудового колективу дізнався про наявність наказу № 10-к від 20.07.2021 року про його звільнення та додатки до наказу, які отримав 07.06.2022 року від журналіста газети "Журналісти проти корупції" ОСОБА_3 .
Позивач зазначає, що з наказом про звільнення він не ознайомлений, у трудову книжку запис не внесено. Крім того, 22.02.2022 р. до Управління Держпраці у Закарпатській області позивачем була направлена Індивідуальна скарга про грубе порушення трудового законодавства, у тому числі, не виплати заробітної плати та допомоги у витребувані документів у відповідача щодо нього. 
Наказом №10-к від 20.07.2021 року позивача було звільнено з посади за двома статтями, зокрема, за прогул за п. 4 ст. 40 КЗпП України та за систематичне невиконання обов`язків за п. 3 ст. 40 КЗпП України.
Позивач посилається на те, що підставою для видання наказу був акт про відсутність на робочому місці підписаний директором ОСОБА_2 , в.о. головного бухгалтера Монич С.М., інспектором з охорони ПЗФ Білоберезівського ПНДВ Каменци В.В, що ОСОБА_1 був відсутній на робочому місці 24 червня 2021 року. Однак вказує на те, що директор ОСОБА_2 не мав підстав підписувати акт, оскільки не з`являвся на робочому місці з дня його призначення директором. Територія підприємства, де працівник згідно своєї посадової інструкції виконує свої посадові обов`язки є його робочим місцем, а не робочий кабінет. Наказ про затвердження робочого місця відсутній, а тому не може складатися акт про відсутність на робочому місці. Крім того, 24 червня 2021 року позивач хворів, що стверджується листком непрацездатності, а щодо систематичного невиконання обов`язків взагалі ніяких доказів не наведено.
Окрім того, позивач вказує на те, що наказ № 10-к від 20.07.2021 року про його звільнення підписаний неповноважною особою, так як рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 26 січня 2022 року у справі №260/1657/21 скасовано наказ про призначення директором Ужанського НПП ОСОБА_2 . Постановою восьмого апеляційного адміністративного суду від 25.05.2022 року залишено без змін рішення Закарпатського окружного адміністративного суду і на думку позивача, його звільнення з посади на підставі п.3, п.4 ст. 40 КЗпП України були відсутні.
17 жовтня 2022 року позивач подав заяву про збільшення позовних вимог, у яких наводить розрахунки коштів за вимушений прогул, та уточнив позовні вимоги в частині скасування наказу директора підприємства №10-к від 20.07.2021 року про його звільнення та просив стягнути судовий збір сплачений ним та витрати на правову допомогу.
Рішенням Воловецього районного суду від 03 листопада 2022 року позов ОСОБА_1 задоволено.
Скасовано наказ директора Ужанського національного природного парку № 10-к від 20.07.2021 року «Про звільнення» позивача ОСОБА_1 з посади заступника директора-головного природознавця Ужанського національного природного парку за прогул (відсутність на роботі більше трьох годин протягом робочого дня без поважних причин) згідно з п.4 ст. 40 КЗпП України та систематичне невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку згідно п.3 ст. 40 КЗпП України.
Поновлено ОСОБА_1 на посаді заступника директора-головного природознавця Ужанського національного природного парку.
Допущено негайне виконання рішення суду в частині поновлення  ОСОБА_1 на посаді заступника директора-головного природознавця Ужанського національного природного парку.
Стягнуто з Ужанського національного природного парку на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу, за період з 21 липня 2021 року по 03 листопада 2022 року в сумі 222 114 грн. 96 коп. з утриманням із цієї суми установлених законодавством податків та зборів.
Допущено негайне виконання рішення суду в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах платежу за один місяць.
Стягнуто з Ужанського національного природного парку на користь ОСОБА_1 понесені ним судові витрати у виді судового збору в розмірі 3173 грн. 40 коп.
Стягнуто з Ужанського національного природного парку на користь держави судовий збір у розмірі 992 грн. 40 коп.
Не погоджуючись із даним рішенням суду першої інстанції Ужанський національний природний парк подав апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування рішення суду, як таке, що постановлене з порушенням норм процесуального та матеріального права, оскільки підстав передбачених чинним законодавством для задоволення позовних вимог відсутні, так як позивачем пропущено місячний строк для звернення до суду за захистом порушеного права. У своєму рішенні суд поверхнево досліджує це питання, приймає до уваги тільки аргументацію позивача, судом не проводилося детальне вивчення обставин справи щодо прав та обов`язків позивача. Для об`єктивного та справедливого вирішення справи та прийняття рішення про поновлення строку судом не досліджувалося посадові інструкції працівників парку, порядок ведення документообігу та інші нормативно-правові акти які регламентують роботу парку.
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його представника адвоката Биркович О., які просять рішення суду залишити без змін, перевіривши матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із наступних підстав.
Представник Ужанського національного парку у судове засідання суду апеляційної інстанції на неодноразові виклики не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи були належним чином повідомлені, про що свідчить довідка про доставку електронного листа і їх неявка не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності відповідно до ч.2 ст. 372 ЦПК України.
Встановлено, що ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах із Ужанським національним природним парком і наказом за № 38 від 01.11.2019 р. «Про призначення (переведення)» ОСОБА_1 начальника відділу державної охорони природно-заповідного фонду з погодженням Міністерства енергетики та захисту довкілля України призначено шляхом переведення на посаду заступника директора Ужанського НПП, з посадовим окладом згідно із штатним розписом, з 01 листопада 2019 року. 
Наказом Ужанського національного природного парку №10-к від 20.07.2021 року, ОСОБА_1 звільнено із займаної посади з 20.07.2021 року за прогул (відсутність на роботі більше трьох годин протягом робочого дня без поважних причин) згідно ст. 40 п. 4 КзПП України та за систематичне невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку згідно ст. 40 п.3 КзпП України.
Із наказу №10-к від 20.07.2021року вбачається, що підставою для видачі наказу є доповідна записка в.о. головного бухгалтера Монич С.М. від 24.06.2021 року, акт № 1 про відсутність на робочому місці ОСОБА_1 від 24.06.2021 р., протокол № 2 чергових зборів від 09.07.2021 р., у яких зазначено про відсутність позивача на робочому місці з 10:00 к.ч. до 15:00 к.ч. 24 червня 2021 року.
За пунктом 4 частини 1 статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, може бути розірваний власником чи уповноваженим ним органом у випадку прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин.
Порядок і умови видачі, продовження та обліку документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, здійснення контролю за правомірністю їх видачі визначено положеннями Інструкції про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я за №455 від 13.11.2001 року, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 04 грудня 2001 року за №1005/6196.
Частиною 3 статті 40 КЗПП України встановлено заборону звільнення працівника з роботи в період його тимчасової непрацездатності лише у випадках звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженим ним органу, тобто з підстав передбачених статтями 40,41 КЗпП України.
Згідно листка непрацездатності серії АЛВ № 564279 від 14 червня 2021 року , із 14.06.2021 року по 02.07.2021 року ОСОБА_1 хворів і звільнення позивача в період його непрацездатності є порушенням вимог частини 3 статті 40 КЗпП України.
Інші підстави незаконного звільнення ОСОБА_1 із займаної посади зазначені у рішенні суду першої інстанції, та надана їм належна правова оцінка.
Судом першої інстанції також встановлення, що відповідачем не надано доказів наявності сукупності умов для розірвання роботодавцем трудового договору на підставі п.3 ст. 40 КЗпП України, за систематичне невиконання позивачем без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку та докази дисциплінарних стягнень.
За таких обставин, суд першої інстанції встановив факт незаконного звільнення ОСОБА_1 із займаної посади, обґрунтовано поновив позивача на займаній посаді та відповідно до ч.2 ст. 235 КЗпП України постановив рішення про виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу, розрахунок який визначено судом за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року №100 та наведений у рішенні суду.
Посилання відповідача на пропуск строку позивачем для звернення до суду за захистом порушеного права судова колегія до уваги не приймає із наступних підстав.
Відповідно до п.3 Прикінцевих положень Розділу ХІІ ЦПК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобіганню коронавірусної хвороби (COVID-19) суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом) поновлює процесуальний строк, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями впровадженими у зв`язку з карантином.
Оскільки, трудове право позивача порушено, строк позивачем не пропущено, який встановлено ст. 233 КЗпП України і скасування наказу та поновлення на роботі є пов`язаними вимогами, а відтак підстав для застосування строків звернення до суду відсутні.
Судові витрати судом вирішено у відповідності до ст.ст. 133, 141 ЦПК України.
Рішення суду є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування не має. 
Доводи викладені в апеляційній скарзі судова колегія до уваги не приймає, так як вони не ґрунтуються на вимогах закону та фактичних обставинах справи і не спростовують висновки суду першої інстанції.
Керуючись ст.ст. 374, 376, 381-384 ЦПК України, судова колегія, 
п о с т а н о в и л а :
Апеляційну скаргу Ужанського національного природного парку залишити без задоволення.
Рішення Воловецького районного суду від 03 листопада 2022 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складено – 29 лютого 2024 року.

Головуючий                (підпис)        
Судді:                        (підписи)     

Згідно з оригіналом:

Суддя Закарпатського 
апеляційного суду                                          Габор СОБОСЛОЙ