Справа № 462/79/24                                Головуючий у 1 інстанції: Ліуш А.І. 
Провадження № 22-ц/811/171/24                Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
22 березня 2024 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ в складі: 
                головуючої: Н.П. Крайник 
суддів: Я.А. Левика, М.М. Шандри 
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Залізничного районного суду міста Львова від 10 січня 2024 року у справі за позовом  ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, за участі третьої особи ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди, -

                                       в с т а н о в и в: 

08 січня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Держави Україна в особі Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про відшкодування моральної шкоди.
       Оскаржуваною ухвалою цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, за участі третьої особи ОСОБА_2 , про відшкодування моральної шкоди, передано на розгляд Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська. 
       Ухвалу суду оскаржив ОСОБА_1 .
       Вважає її незаконною, необгрунтованою та такою, що постановлена з порушенням норм процесуального права. 
       Зазначає, що відповідно до ч. 4 ст. 28 ЦПК України позови, пов`язані з відшкодуванням шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача. Зазначає, що при зверненні до суду з позовною заявою він скористався своїм правом, передбаченим ч. 4 ст. 28 ЦПК України, подати позов про відшкодування моральної шкодиза місцем свого проживання до Залізничного районного суду м. Львова. Вважає, що в оскаржуваній ухвалі безпідставно зіслався на ч. 2 ст. 27 ЦПК України, відповідно до якої позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, та незаконно передав матеріали справи для їх розгляду до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська.
       Просить ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. 
       Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України розгляд справи судом апеляційної інстанції проведено без повідомлення учасників справи, тому відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
       Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи в межах доводів скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних мотивів. 
       Відповідно до ч. 2 ст. 27 ЦПК України, позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань
       Згідно ч. 4 ст. 28 ЦПК України позови, пов`язані з відшкодуванням шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.
       Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.
       Як вбачається зі змісту оскаржуваної ухвали, передаючи справу на розгляд до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська за місцем знаходження відповідача Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, районний суд виходив з того, що відповідно до ч. 4 ст. 28 ЦПК України право вибору суду належить позивачу лише у випадку, коли він звертається до суду з позовом, який пов`язаний з відшкодуванням шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду. Оскільки позивач у позовній заяві просив стягнути з держави України моральну шкоду, яка на його думку була нанесена йому незаконним рішенням Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, правила альтернативної територіальної підсудності не можуть бути застосовані до даних правовідносин. 
       З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погоджується повністю, оскільки як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Держави Україна в особі Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про відшкодування моральної шкоди, в якому просив стягнути з Держави України в особі Головного управління ДПС у Дніпропетровській області в свою користь 500 000,00 грн моральної шкоди, завданої ГУ ДПС у Дніпропетровській області у зв`язку з формуванням щодо нього податкової вимоги №0011601-1309-0409 форми «Ф» від 06.06.2022, якою йому  визначено  податковий борг з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки в сумі 17399,42 грн.
       А відтак, на думку колегії суддів, на дані правовідносини не поширюються положення ч. 4 ст. 28 ЦПК України. 
       Доводи скарги правильних висновків суду не спростовують, підстав для задоволення скарги та скасування ухвали суду колегія сіддів не вбачає.
       Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення.Повний текст постанови складено 22 березня 2024 року.
       Керуючись ч. 5 ст. 268, ст.ст. 367, 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -
  п о с т а н о в и в:   

       Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення.
       Ухвалу Залізничного районного суду міста Львова від 10 січня 2024 року залишити без змін.
       Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови. 
       Повний текст постанови складено 22 березня 2024 року.

Головуючий:                 Н.П. Крайник 

Судді:                                Я.А. Левик

                                                                               М.М. Шандра