ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2024 р.	Справа № 820/3301/17	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Калиновського В.А.,
Суддів: Подобайло З.Г. ,  Кононенко З.О. ,
за участю секретаря судового засідання Тютюник О.Ю.

          розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Державного підприємства "Підприємство Державної кримінально - виконавчої служби України (№54) на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 02.08.2023, головуючий суддя І інстанції: Рубан В.В., м. Харків, по справі № 820/3301/17
за позовом           Державного підприємства "Підприємство Державної кримінально - виконавчої служби України (№54)      
до          Головного управління ДПС у Харківській області                     
про зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
Позивач, Державне підприємство "Підприємство Державної кримінально - виконавчої служби України (№54)", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Харківській області, в якому просив суд:
- визнати противоправними дії Східної об`єднаної державної податкової інспекції                       м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області щодо невизнання своєчасності та у повному обсязі сплати Державним підприємством "Підприємство Державної кримінально - виконавчої служби України (№54)" (ідентифікаційний номер 08680891) податку на додану вартість на підставі узгоджених декларацій за 2016 рік за період з грудня 2015 року по листопад 2016 року та зобов`язати Східну об`єднану державну податкову інспекцію м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області внести зміни до картки особового рахунку Державного підприємства "Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№54)" (код 08680891) шляхом зарахування за призначенням коштів сплачених згідно платіжних доручень у 2016 році;
- визнати незаконними дії Східної об`єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області щодо нарахування пені Державному підприємству "Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№54)" (код 08680891) на суму боргу розстроченого згідно з ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 08.08.2012 року, від 14.07.2014 року та від 14.07.2016 року по справі                     № 2а-5960/12/2070 та ухвали Харківського апеляційного адміністративного суду від 22.04.2013 р. по справі № 2а-5960/12/2070 та від 20.11.2012 року по справі № 2а-12235/12/2070;
- зобов`язати Східну об`єднану державну податкову інспекцію м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області внести зміни до картки особового рахунку Державного підприємства "Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№54)" ( код 08680891) шляхом виключення (списати) з неї нарахованої пені по податку на додану вартість у розмірі 345115,13 грн.
Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 07.11.2017 року позов задоволено частково.
Визнано незаконними дії Східної об`єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області щодо нарахування пені Державному підприємству "Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№54)" (код 08680891) на суму боргу, розстроченого згідно з ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 08.08.2012 року, від 14.07.2014 року та від 14.07.2016 року по справі №2а-5960/12/2070 та ухвали Харківського апеляційного адміністративного суду від 22.04.2013 р. по справі № 2а-5960/12/2070 та від 20.11.2012 року по справі № 2а-12235/12/2070.
Зобов`язано Східну об`єднану державну податкову інспекцію м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області внести зміни до картки особового рахунку Державного підприємства "Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№54)" (код 08680891) шляхом виключення (списати) з неї нарахованої пені по податку на додану вартість у розмірі 345115,13 грн.
В іншій частині позовних вимог відмовлено.
Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 23.03.2018 року апеляційну скаргу Східної об`єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області задоволено частково.
Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 07.11.2017 по справі                          № 820/3301/17  змінено в частині мотивів та підстав задоволення позову.
В іншій частині постанову Харківського окружного адміністративного суду від 07.11.2017 залишено без змін.
Постановою Верховного Суду від 15.11.2021 року допущено заміну відповідача Східну об`єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Харківській області на її правонаступника - Головне управління ДПС у Харківській області (код ЄДРПОУ ВП 43983495).
Касаційну скаргу Східної об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області задоволено частково.
Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 7 листопада 2017 року та постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 23 березня 2018 року скасовано, а справу № 820/3301/17 направлено на новий розгляд до Харківського окружного адміністративного суду.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 02.08.2023 року адміністративний позов Державного підприємства "Підприємство Державної кримінально - виконавчої служби України (№54) залишено без задоволення.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову, якою позовні вимоги задовольнити. 
В  обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції, при прийнятті рішення, норм матеріального  та процесуального права, з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі. Зазначив, що судом першої інстанції в порушення приписів ч. 4 ст. 78, ч. 3 ст. 163 КАС України безпідставно не взято до уваги доводи позивача із посиланням на обставини, що не потребують доказування. Зокрема, посилання на те, що відповідно до рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23.11.2015 року по справі № 20/10194/15, що набрало законної сили встановлено протиправність нарахування пені на суму боргу розстроченого згідно з ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 08.08.2012 року та від 14.07.2014 року по справі № 2а-5960/12/2070 та ухвали Харківського апеляційного адміністративного суду від 22.04.2013 року по справі № 2а-12235/12/2070 про розстрочення виконання постанов Харківського окружного адміністративного суду від 25.06.2012 року по справі № 2а-5960/12/2070 та від 20.11.2012 року по справі № 2а-12235/12/2070. 
Також, судом першої інстанції не враховано норми матеріального права - п.п. 129.9.1                      п. 129.9 ст. 129 ПК України,  щодо терміну нарахування пені. Разом з цим, згідно п.п. 129.9.1                 п. 129.9 ст. 129 ПК України пеня не нараховується, а нарахована пеня підлягає анулюванню у випадках закінчення 1095 дня, що настає за днем, коли у контролюючого органу відповідно до цього Кодексу виникло право нарахувати пеню платнику податків. Відповідно до матеріалів справи пеня нарахована відповідачем у 2016 році, тобто після спливу 1095 денного строку з моменту коли у контролюючого органу відповідно до цього Кодексу виникло право нарахувати пеню платнику податків. За таких обставин позивач вважає, що оскаржуване рішення є незаконним та необґрунтованим, прийнятим із неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, неправильним застосуванням норм матеріального права та порушення норм процесуального права.
Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому він, наполягаючи на законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції, просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.
Згідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, колегія суддів вважає за можливе фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювати.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що позивач Державне підприємство "Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№54)" (код ЄДРПОУ 08680891) перебуває на податковому обліку в Головному управлінні ДПС у Харківській області (код ЄДРПОУ ВП 43983495) області як платник податків.
Державне підприємство "Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№54)" має заборгованість з податку на додану вартість, яка виникла в минулі роки.
Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 25.06.2012 року по справі № 2а-5960/12/2070 позивача зобов`язано сплатити податковий борг з податку на додану вартість у розмірі 2882480,60 грн.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 08.08.2012 року по справі №2в-277/12/2070 позивачу задоволено заяву про розстрочення суми боргу у розмірі 2882480,60 грн. на 60 місяців шляхом здійснення щомісячних платежів за наступним графіком з серпня 2012 року по липень 2014 року - 24600,00 грн., з серпня 2014 року по грудень 2016 року - 63600,00грн.; січень 2017 року - 63700,00 грн.; з лютого 2017 року по червень 2017 року - 64600,00 грн.; липень 2017 року - 63980,60грн.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 14.07.2014 року по справі №2а-5960/12/2070 заяву Державного підприємства "Підприємство Качанівської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області (№54)" про розстрочення рішення суду задоволено в повному обсязі, сплату заборгованості в сумі 2292080,60 грн. позивачу здійснювати наступним чином: з серпня по грудень 2014 року в розмірі 20900,00 грн., з січня по грудень 2015 року в розмірі 6 200,00 грн., з січня по грудень 2016 року в розмірі 16200,00 грн. з січня по грудень 2017 року в розмірі 26200,00 грн., в січні 2018 року в розмірі 50980,60 грн., з лютого по грудень 2018 року в розмірі 86300,00 грн., з січня по липень 2019 року в розмірі 86300,00грн.
На підставі постанови Харківського окружного адміністративного суду від 03.10.2012 року по справі № 2а-9692/12/2070 здійснено винесення за картку особового рахунку суми заборгованості з податку на додану вартість у розмірі 2882480,60грн.
Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 20.11.2012 року по справі № 2а-12235/12/2070 стягнуто з позивача податковий борг з податку на додану вартість в розмірі 1243646,27
Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 22.04.2013 року по справі № 2а-12235/12/2070 апеляційну скаргу позивача задоволено, ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 26 грудня 2012 року скасовано, прийнято нову ухвалу, якою задоволено заяву Державного підприємства "Підприємство Качанівської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області (№54)" та розстрочено суми боргу у розмірі 1079950,09 грн. на 60 місяців шляхом здійснення щомісячних платежів за графіком затвердженим начальником Основ`янської міжрайонної Державної податкової інспекції м. Харкова Харківської області Державної податкової служби та начальником Качанівської виправної колонії (№54) з лютого 2013 року по січень 2015 року - 9100,00 грн., з лютого 2015 року по грудень 2017 року - 23800,00 грн.; січень 2018 року - 28550,09 грн.
На підставі постанови Харківського окружного адміністративного суду від 27.06.2013 року та ухвали Харківського апеляційного адміністративного суду від 13.11.2013 року по справі №820/3894/13-а здійснено відображення суми заборгованості з податку на додану вартість в особовому рахунку Державного підприємства   "Підприємство   Качанівської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області (№54)" та здійснено винесення за картку особового рахунку суми заборгованості з податку на додану вартість у розмірі 1079950,09 грн.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 14.07.2017 року по справі №2а-5960/12/2070 заяву ДП "Підприємство Качанівської виправної колонії управління  Державної пенітенціарної служби України в Харківській області (№54)" задоволено частково. Ухвалено розстрочити виконання постанови Харківського окружного адміністративного суду від 25.06.2012 р. по адміністративній справі № 2а-5960/12/2070 на суму 344000,00 грн. строком на 31 місяць шляхом сплати по 6200 грн. наступним чином: з червня 2016 року по січень 2018 року включно в розмірі 6200,00 грн. щомісячно, та з лютого 2018 року по грудень 2018 року включно в розмірі 20000,00 грн. В сумі 1688180,60 грн. відстрочити виконання постанови Харківського окружного адміністративного суду від 25.06.2012 року по адміністративній справі № 2а-5960/12/2070 до 01 січня 2019 року.
Позивач сплачував заборгованість, яка визначена постановою Харківського окружного адміністративного суду від 25.06.2012 року, з січня 2016 року згідно платіжних доручень: № 68 від 28.01.2016р на суму 16200,00 грн.; з призначенням платежу: Розстрочка податкового боргу по ПДВ згідно постанови по справі 2-а-5960/12/2070 від 25.06.2012р та ухвали по справі                           № 2а-5960/12/2070 від 14.07.14р.; № 185 від 26.02.2016р на суму 16200,00 грн.; з призначенням платежу: Розстрочка податкового боргу по ПДВ згідно постанови по справі 2-а-5960/12/2070 від 25.06.2012р та ухвали по справі № 2а-5960/12/2070 від 14.07.14р.; № 312 від 28.03.2016р на суму 16200,00 грн.; з призначенням платежу: Розстрочка податкового боргу по ПДВ згідно постанови по справі 2-а-5960/12/2070 від 25.06.2012р та ухвали по справі № 2а-5960/12/2070 від 14.07.14р.;    № 447 від 28.04.2016р на суму 16200,00 грн.; з призначенням платежу: Розстрочка податкового боргу по ПДВ згідно постанови по справі 2-а-5960/12/2070 від 25.06.2012 р. та ухвали по справі          № 2а-5960/12/2070 від 14.07.14р.; № 542 від 25.05.2016 на суму 16200,00 грн.; з призначенням платежу: Розстрочка податкового боргу по ПДВ згідно постанови по справі 2-а-5960/12/2070 від 25.06.2012р та ухвали по справі № 2а-5960/12/2070 від 14.07.14р.; № 669 від 29.06.2016р на суму 16200,00 грн.; з призначенням платежу Розстрочка податкового боргу по ПДВ згідно постанови по справі 2-а-5960/12/2070 від 25.06.2012р та ухвали по справі № 2а-5960/12/2070 від 14.07.14р.;                № 806 від 28.07.2016р на суму 16200,00 грн.; з призначенням платежу: Розстрочка податкового боргу по ПДВ згідно постанови по справі 2-а-5960/12/2070 від 25.06.2012р та ухвали по справі             № 2а-5960/12/2070 від 14.07.14р.; № 891 від 30.08.2016р на суму 6200,00 грн.; з призначенням платежу: Розстрочка податкового боргу по ПДВ згідно постанови по справі 2-а-5960/12/2070 від 25.06.2012р та ухвали по справі № 2а-5960/12/2070 від 14.07.14р.; № 964 від 26.09.2016р на суму 6200,00 грн.; з призначенням платежу: Розстрочка податкового боргу по ПДВ згідно постанови по справі 2-а-5960/12/2070 від 25.06.2012р та ухвали по справі № 2а-5960/12/2070 від 14.07.14р.;                 № 1099 від 31.10.2016р на суму 6200,00 грн.; з призначенням платежу: Розстрочка податкового боргу по ПДВ згідно постанови по справі 2-а-5960/12/2070 від 25.06.2012р та ухвали по справі             № 2а-5960/12/2070 від 14.07.14р.; №1188 від 29.11.2016р на суму 6200,00 грн.; з призначенням платежу: Розстрочка податкового боргу по ПДВ згідно постанови по справі 2-а-5960/12/2070 від 25.06.2012р та ухвали по справі №2а-5960/12/2070 від 14.07.14р.; № 1289 від 20.12.2016р на суму 6200,00 грн.; з призначенням платежу: Розстрочка податкового боргу по ПДВ згідно постанови по справі 2-а-5960/12/2070 від 25.06.2012р та ухвали по справі № 2а-5960/12/2070 від 14.07.14р.
На виконання постанови Харківського окружного адміністративного суду від 20.11.2012 року позивач сплачував заборгованість з січня 2016 року згідно платіжних доручень: № 67 від 28.01.2016р на суму 23800,00грн.; з призначенням платежу: Розстрочка податкового боргу по ПДВ згідно ухвали по справі 2а-12235/12/2070 від 22.04.13р.; №186 від 26.02.2016р на суму 23800,00грн.; з призначенням платежу: Розстрочка податкового боргу по ПДВ згідно ухвали по справі 2а-12235/12/2070 від 22.04.13р.; № 313 від 28.03.2016р на суму 23800,00грн.; з призначенням платежу: Розстрочка податкового боргу по ПДВ згідно ухвали по справі 2а-12235/12/2070 від 22.04.13р.; № 446 від 28.04.2016р на суму 23800,00грн.; з призначенням платежу: Розстрочка податкового боргу по ПДВ згідно ухвали по справі 2а-12235/12/2070 від 22.04.13р.; № 543 від 25.05.2016р на суму 23800,00грн.; з призначенням платежу: Розстрочка податкового боргу по ПДВ згідно ухвали по справі 2а-12235/12/2070 від 22.04.13 р.; №668 від 29.06.2016р на суму 23800,00грн.; з призначенням платежу: Розстрочка податкового боргу по ПДВ згідно ухвали по справі 2а-12235/12/2070 від 22.04.13р; №807 від 28.07.2016р на суму 23800,00грн.; з призначенням платежу: Розстрочка податкового боргу по ПДВ згідно ухвали по справі 2а-12235/12/2070 від 22.04.13 р.; № 890 від 30.08.2016р на суму 23800,00грн.; з призначенням платежу: Розстрочка податкового боргу по ПДВ згідно ухвали по справі                   2а-12235/12/2070 від 22.04.13р; № 965 від 26.09.2016р на суму 23800,00грн.; з призначенням платежу: Розстрочка податкового боргу по ПДВ згідно ухвали 2а-12235/12/2070 від 22.04.13р; №1100 від 31.10.2016р на суму 23800,00грн.; з призначенням платежу: Розстрочка податкового боргу по ПДВ згідно ухвали 2а-12235/12/2070 від 22.04.13 р.; № 1189 від 29.11.2016р на суму 23800,00грн.; з призначенням платежу: Розстрочка податкового боргу по ПДВ згідно ухвали                  2а-12235/12/2070 від 22.04.13 р.; № 1291 від 20.12.2016р на суму 23800,00грн.; з призначенням платежу: Розстрочка податкового боргу по ПДВ згідно ухвали 2а-12235/12/2070 від 22.04.13р.
Позивачу нараховано суму пені у розмірі 345115,13 грн. з податку на додану вартість, на кошти сплачені згідно платіжних доручень з січня 2016 року по грудень 2016 року.
Указані платежі контролюючим органом зараховувались у рахунок погашення наявного в підприємстві податкового боргу, а не за визначеним позивачем призначенням.
Уважаючи такі дії контролюючого органу незаконними позивач звернувся до суду з цим позовом. 
Суд першої інстанції, залишаючи позов без задоволення, виходив з того, що відповідачем правомірно відображено в інтегрованій картці платника податків - позивача суми пені в розмірі 72328,16 грн. та нараховано спірні суми пені.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Відповідно до обставин справи між сторонами виник спір щодо нарахування та стягнення пені за несвоєчасну сплату узгодженого грошового зобов`язання.
Надаючи оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.  
Згідно п.87.9 ст. 87 ПК України у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.
Спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов`язання перед погашенням податкового боргу забороняється, крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
Згідно із підпунктом 14.1.39  пункту 14.1 статті 14 ПК України грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.
Підпунктом 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).
Відповідно до підпункту 14.1.162 пункту 14.1  статті  14 ПК України  пеня  - сума коштів у вигляді відсотків, нарахованих на суми грошових зобов`язань, не сплачених у встановлені законодавством строки.
Підпунктом 14.1.175  пункту  14.1  статті  14 ПК України  передбачено, що податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.
За правилами підпункту  54.3.2 пункту 54.3 статті  54 ПК України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо: дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов`язань, суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.
Згідно з пунктом 57.3  статті 57 ПК України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3    статті    54    цього    Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.
Пунктом 129.1 статті 129 ПК України (у редакції на момент виникнення спірних правовідносин та чинній до 1 січня 2017 року) було встановлено, що після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов`язання на суму податкового боргу нараховується пеня.
Нарахування пені розпочинається:
а) при самостійному нарахуванні суми грошового зобов`язання платником податків - після спливу 90 днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов`язання, визначеного цим Кодексом;
б) при нарахуванні суми грошового зобов`язання контролюючими органами - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов`язання, визначеного у податковому повідомленні-рішенні згідно із цим Кодексом.
За правилами підпункту 129.1.2  пункту  129.1  статті 129 Податкового кодексу України    пеня нараховується: у день настання строку погашення податкового зобов`язання, нарахованого контролюючим органом або платником податків у разі виявлення його заниження на суму такого заниження та за весь період заниження (в тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження).
Тобто, наведена редакція Кодексу передбачала застосування фінансової санкції до платників податків у вигляді нарахування пені за весь період заниження податкового зобов`язання на суму такого заниження, оскільки платник весь період, коли він не декларував та не сплачував податки, користувався коштами, які він повинен був сплатити до бюджету.
Згідно з обставинами справи позивачу була нарахована пеня у розмірі 345115,13 грн. за період з 28.01.2016 по 30.12.2016 у зв`язку з несвоєчасною сплатою узгоджених грошових зобов`язань з податку на додану вартість.
Нарахована у 2016 році пеня складається з:
- 72328,16 грн. - пеня, розрахована відповідно до судових рішень по справам                            № 2а-5960/12/2070 та № 2а-12235/12/2070 та відображена в графіках розстрочення податкового боргу;
- 272786,97 грн. - пеня, нарахована за несвоєчасну сплату узгоджених грошових зобов`язань (основних платежів та штрафних санкцій), заборгованість по яким підтверджена судовими рішеннями по справам №2а-5960/12/2070 та № 2а-12235/12/2070.
Щодо правомірності нарахування пені у розмірі 72328,16 грн., судом встановлено наступне.
Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 25.06.2012 по справі               №2а-5960/12/2070 задоволено частково позов Основ`янської МДПІ м. Харкова Харківської області ДПС до ДП «Підприємство Качанівської виправної колонії управління Державного департаменту України з питань виконання покарань у Харківській області (№54)» про стягнення коштів за податковим боргом, а саме стягнуто з підприємства суму боргу у розмірі 2 882 480,60 грн., який виник в результаті несплати узгоджених грошових зобов`язань по податковим деклараціям, штрафних санкцій та пені (основний платіж - 2009311,49 грн; пеня - 670165,74 грн.; штрафні санкції - 203 002,59 грн.)
Таким чином, вказаним судовим рішенням було підтверджено наявність несплаченої підприємством пені у загальному розмірі 670 165,74 грн.
В подальшому, виконання вказаного судового рішення було розстрочене ухвалами Харківського окружного адміністративного суду від 08.08.2012, від 14.07.2014 та від 14.07.2016, на підставі яких було сформовано графік погашення сум розстрочених грошових зобов`язань (основних зобов`язань, штрафних санкцій та пені).
Вказані суми були розстрочені на період з 30.08.2012 по 02.01.2019.
Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 03.10.2012 по справі              №2а-9692/12/2070 зобов`язано Основ`янську МДПІ м. Харкова Харківської області ДПС здійснити відображення суми заборгованості з податку на додану вартість в особовому рахунку ДП «Підприємство Качанівської виправної колонії управління Державного департаменту України з питань виконання покарань у Харківській області (№54)» та здійснити винесення за картку особового рахунку суми заборгованості в розмірі 2 882 480,60 грн.
З метою виконання зазначених судових рішень, а також з метою забезпечення контролю за своєчасністю виконання підприємством цих судових рішень щодо сплати розстрочених сум з податку на додану вартість, було складено відповідний графік погашення сум розстрочених грошових зобов`язань, відповідно до яких загальну суму заборгованості (основні платежі, пеня та штрафні санкції) було розподілено на суми, які підлягають сплаті щомісячно, а тому, в інтегрованій картці платника щомісячно відображались відповідні суми грошових зобов`язань, в тому числі і пені, які повинні були сплачуватись підприємством щомісячно.
Так, у 2016 році в інтегрованій картці платника щомісячно відображалась пеня по 3766,44 грн., яка повинна була ним сплачуватись на виконання судових ухвал про розстрочення виконання судового рішення.
Всього, за 2016 сума нарахованої пені по вказаному графіку розстрочення становила           45 197,28 грн.
Також, Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 20.11.2012 по справі №2а-12235/12/2070 задоволено позов Основ`янської МДПІ м. Харкова Харківської області ДПС до ДП «Підприємство Качанівської виправної колонії управління Державного департаменту України з питань виконання покарань у Харківській області (№54)» про стягнення заборгованості у сумі 1 243 646,27 грн., який виник у зв`язку з несплатою грошових зобов`язань з податку на додану вартість по податковим деклараціям та пені.
В подальшому, виконання вказаного судового рішення, на загальну суму 963 980,39 грн., було розстрочене ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 22.04.2013, на підставі яких було сформовано графік погашення сум розстрочених грошових зобов`язань (основних зобов`язань, штрафних санкцій та пені).
Вказані суми були розстрочені на період з 30.01.2014 по 30.01.2018.
Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 27.06.2013 по справі №820/3894/13-а зобов`язано Основ`янську МДПІ м. Харкова Харківської області ДПС здійснити відображення суми заборгованості з податку на додану вартість в особовому рахунку ДП «Підприємство Качанівської виправної колонії управління Державного департаменту України з питань виконання покарань у Харківській області (№54)» та здійснити винесення за картку особового рахунку суми заборгованості в розмірі 1079950,09 грн.
З метою виконання зазначених судових рішень, а також з метою забезпечення контролю за своєчасністю виконання підприємством цих судових рішень щодо сплати розстрочених сум з податку на додану вартість, складено відповідний графік погашення сум розстрочених грошових зобов`язань, відповідно до яких загальну суму заборгованості (основні платежі, пеня та штрафні санкції) розподілено на суми, які підлягають сплаті щомісячно, а тому, в інтегрованій картці платника щомісячно відображались відповідні суми грошових зобов`язань, в тому числі і пені, які повинні були сплачуватись підприємством щомісячно.
Так, у період з 29.01.2016 по 30.06.2016 та з 30.08.2016 по 30.12.2016 у інтегрованій картці платника щомісячно відображалась пеня у розмірі 2293,99 грн., а за 29.07.2016 - 1896,99 грн., яка повинна була сплачуватись підприємством щомісяця на виконання зазначених судових ухвал про розстрочення виконання судового рішення.
Всього, за 2016 сума нарахованої пені по вказаному графіку розстрочення становила                     27 130,88 грн.
Таким чином, загальна сума відображеної в інтегрованій картці платника пені згідно графіків розстрочення податкового боргу відповідно до судових рішень по справам                                     № 2а-5960/12/2070 та №2а-12235/12/2070 за період січень-грудень 2016 становить 72 328,16 грн.
Згідно з п. 100.1. ст. 100 Податкового кодексу України розстроченням, відстроченням грошових зобов`язань або податкового боргу є перенесення строків сплати платником податків його грошових зобов`язань або податкового боргу під проценти, розмір яких дорівнює розміру 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на день прийняття контролюючим органом рішення про розстрочення, відстрочення грошових зобов`язань або податкового боргу.
Якщо до складу розстроченої (відстроченої) суми входить пеня, то для розрахунку процентів береться сума за вирахуванням суми пені.
Таким чином, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції правомірно дійшов висновку,  що вказана сума пені є узгодженою у судовому порядку, з огляду на що відсутні підстави для визнання протиправними дій відповідача, щодо відображення в інтегрованій картці платника податків - позивача суми пені в розмірі 72328,16 грн., яка підлягала щомісячній сплаті платником на виконання ухвал суду про розстрочення виконання судових рішень. 
Щодо правомірності нарахування пені у розмірі 272786,97 грн., судом встановлено наступне.
Відповідно до положень п. 1 та 2 підрозділу 2 «Відображення в ІКП надходжень сум податків, зборів, митних та інших платежів до бюджету та єдиного внеску» розділу III Порядку №422, після розміщення на відповідному сервері для завантаження інформації органів Казначейства відомостей про зарахування та повернення коштів з аналітичних рахунків за надходженнями у вигляді технологічного файла @В та відомостей про рух страхових коштів на аналітичних рахунках 3719, відкритих на ім`я органів ДФС, у вигляді технологічного файла @Е інформаційною системою органів ДФС забезпечується автоматична обробка таких файлів та виконується розподіл записів за критеріями: рознесені платежі; нерознесені платежі; виключені з обробки платежі.
Рознесені платежі відображаються в ІКП відповідними обліковими операціями зі сплати/повернення сум відповідно до поля "Призначення платежу" документів на переказ згідно з переліком кодів видів сплати, визначеним Порядком заповнення документів на переказ у разі сплати (стягнення) податків, зборів, митних платежів, єдиного внеску, здійснення бюджетного відшкодування податку на додану вартість, повернення помилково або надміру зарахованих коштів, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 24 липня 2015 року № 666, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 12 серпня 2015 року за № 974/27419.
Положеннями абз.2-4 п. 4 підрозділу 2 розділу III Порядку №422 передбачено, що після рознесення сум до ІКП автоматично проводиться розрахунок пені за правилами, визначеними главою 7 цього розділу, та проведення відповідних операцій щодо нарахування пені в ІКП.
При погашенні суми податкового боргу (його частини) кошти, що сплачує такий платник, у першу чергу зараховуються у рахунок податкового зобов`язання. У разі повного погашення суми податкового боргу кошти, що сплачує такий платник, у наступну чергу зараховуються у рахунок погашення штрафів, в останню чергу - у рахунок пені згідно з черговістю їх виникнення.
Якщо платник не виконує встановленої цим пунктом черговості платежів або не визначає її у платіжному документі (чи визначає з порушенням зазначеного порядку), орган ДФС самостійно здійснює розподіл такої суми у порядку, визначеному цим пунктом.
Відповідно по положень підрозділу 7 розділу ІІІ Порядку №422, норми якого кореспондуються із ст. 129 Податкового кодексу України, нарахування пені розпочинається:
- після закінчення строків погашення узгодженого грошового зобов`язання на суму податкового боргу нараховується пеня: 1) при самостійному нарахуванні суми грошового зобов`язання платником податків - після спливу 90 днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов`язання, визначеного Податковим кодексом України; 2) при нарахуванні суми грошового зобов`язання контролюючими органами - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов`язання, визначеного у податковому повідомленні-рішенні згідно з Податковим кодексом України;
- у день настання строку погашення податкового зобов`язання, нарахованого контролюючим органом або платником податків у разі виявлення його заниження на суму такого заниження та за весь період заниження (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження);
- у день настання строку погашення податкового зобов`язання, визначеного податковим агентом при виплаті (нарахуванні) доходів на користь платників податків - фізичних осіб та/або органом ДФС під час перевірки такого податкового агента.
Нарахування пені (крім пені, передбаченої підпунктами 129.1.2 та 129.1.3 пункту 129.1 статті 129 глави 12 розділу II Податкового кодексу України) здійснюється у день фактичного погашення податкового боргу (частини податкового боргу).
Нарахування пені закінчується:
-   у день зарахування коштів на відповідний рахунок органу Казначейства та/або в інших випадках погашення податкового боргу та/або грошових зобов`язань;
-  у день проведення взаєморозрахунків непогашених зустрічних грошових зобов`язань відповідного бюджету перед таким платником податків;
- у день запровадження мораторію на задоволення вимог кредиторів (при винесенні відповідної ухвали суду у справі про банкрутство або прийнятті відповідного рішення Національним банком України);
-  при прийнятті рішення про скасування або списання суми податкового боргу (його частини).
У разі погашення суми податкового боргу (його частини) іншим шляхом, зокрема при поданні платником податків декларацій (у тому числі уточнюючих) з від`ємним значенням суми податкових зобов`язань тощо, нарахування пені закінчується датою фактичного здійснення такого погашення, зафіксованою у відповідних документах.
У разі часткового погашення податкового боргу сума такої частки визначається з урахуванням пені, нарахованої на таку частку.
З аналізу наведених норм вбачається, що, незалежно від того, з яких причин платником податку не було своєчасно погашено узгоджену суму грошового зобов`язання, такий платник після фактичного погашення боргу повинен сплатити суму штрафу, у розмірі, який залежить від терміну прострочення або такому платнику нараховується пеня на суму грошового зобов`язання, не сплачених у встановлені законодавством строки.
Положення пп. 129.1.1 п. 129.1 ст. 129 Податкового кодексу України поширюються також і на випадки, коли погашення податкового боргу відбулося в примусовому порядку, на підставі рішення суду, ухваленого згідно з п. 95.3 ст. 95 Податкового кодексу України.
Наведене вище пояснюється тим, що передбачена п. 129.1 ст. 129 Податкового кодексу України відповідальність у вигляді нарахування пені застосовуються в силу самого факту погашення податкового боргу з простроченням і розмір такої відповідальності залежить виключно від терміну прострочення, а не від способу і порядку погашення податкового боргу (добровільного чи примусового, в повній сумі або частинами).
Таким чином, розстрочення виконання судового рішення, застосоване судом, не звільняє платника податків від відповідальності, передбаченої ст.129 Податкового кодексу України.
Обставини, які зумовлюють застосування штрафу та/або нарахування пені виникають у силу самого факту погашення грошового зобов`язання з простроченням строків, передбачених Податковим кодексом України, а не строків, визначених судом у порядку розстрочення виконання судового рішення згідно з ст. 263 КАС України. Судове рішення не може встановлювати інших строків сплати узгодженого податкового зобов`язання порівняно з тими, що визначені нормами Податкового кодексу України. Судове рішення про стягнення податкового боргу (про стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу або про надання дозволу на реалізацію майна, що знаходиться в податковій заставі) ухвалюється в тому разі, коли узгоджені грошові зобов`язання не були своєчасно сплачені платником.
Факт дотримання строків сплати узгоджених грошових зобов`язань, встановлених у судовому рішенні про розстрочення виконання рішення суду, не впливає на порушення строків сплати цих зобов`язань, визначених Податковим кодексом України, і не може нівелювати правове значення останніх.
Порушення строків погашення узгодженого грошового зобов`язання полягає в несвоєчасній сплаті суми узгодженого грошового зобов`язання. Відповідне порушення є закінченим у момент збігу передбаченого податковим законодавством строку сплати узгодженого, але не сплаченого платником податків грошового зобов`язання.
У свою чергу, розстрочення судом у процесі виконання судового рішення присудженої ним з платника податків суми податкового боргу (сплата якої на час вирішення спору в суді вже є простроченою) не впливає на факт вчинення правопорушення, оскільки воно є вчиненим до моменту відповідного розстрочення, а тому розстрочення виконання не змінює обсягу відповідальності платника податків (не зменшує і не збільшує).
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 27.02.2018 №К/9901/2235/17.
Суд зазначає, що пеня у загальному розмірі 272786,97 грн. нарахована позивачеві у зв`язку з несвоєчасною сплатою узгоджених сум грошових зобов`язань, які стягуються відповідно до постанов Харківського окружного адміністративного суду від 25.06.2012 до справі                             №2а-5960/12/2070 та від 20.11.2012 по справі №2а-12235/12/2070.
Детальний розрахунок нарахованої пені (з зазначенням розміру та періоду нарахування), інтегрована картка платника податків в якій відповідачем відображені всі суми пені наявні в матеріалах справи.
Колегія суддів також звертає увагу на те, що  рішення суду про розстрочення сплати податкового боргу є лише процесуальним рішенням, що визначає спосіб виконання судового рішення про стягнення податкового боргу шляхом розстрочення сплати боргу та не звільняє платника податків від відповідальності у вигляді пені, передбаченої підпунктом 129.1.1 пункту 129.1 статті 129 Податкового кодексу України, а така пеня фактично і є платою за таке розстрочення.
Суд констатує усталений правовий висновок, за яким нормами Податкового кодексу України не передбачено особливостей нарахування (або не нарахування) пені на розстрочені судовими рішеннями суми. Ухвалення судом рішення про розстрочення сплати податкового боргу не змінює статус такої заборгованості - податковий борг - несплачена сума узгодженого (самостійно задекларованого) грошового зобов`язання, та не спростовує того факту, що боржник вчинив податкове правопорушення у вигляді несплати цього боргу і таке правопорушення триває до часу погашення боргу в добровільному чи примусовому порядку.
Аналогічна правова позиція щодо застосування норм права у подібних правовідносинах викладена у постановах Верховного Суду від 06.03.2019 у справі №2а-25767/10/0570 (провадження К/9901/40938/18), 23.04.2019 у справі №808/8492/13-а (провадження К/9901/8986/18).
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що  відповідачем правомірно нараховані спірні суми пені.
Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.
Відповідно до ч.1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
З урахуванням викладеного вище, позовні вимоги не підлягають задоволенню.
Отже, колегія суддів переглянувши рішення суду першої інстанції, вважає, що при його прийнятті суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.
Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи судом апеляційної інстанції, спростовані зібраними по справі доказами та встановленими обставинами, з наведених підстав висновків суду не спростовують.
Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).
Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Згідно ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.  Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. 
Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Зважаючи на встановлені обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що рішення Харківського окружного адміністративного суду від 02.08.2023 року по справі № 820/3301/17 прийнято з дотриманням норм чинного процесуального та матеріального права і підстав для його скасування не виявлено.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

         Апеляційну скаргу Державного підприємства "Підприємство Державної кримінально - виконавчої служби України (№54) залишити без задоволення.
   Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 02.08.2023 по справі                             № 820/3301/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		В.А. Калиновський	
Судді	   	З.Г. Подобайло    З.О. Кононенко   	
Повний текст постанови складено  15.03.2024 року