ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
(додаткова)
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"30" січня 2024 р.           Справа№ 910/5313/23
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Руденко  М.А.
суддів:            Пономаренка  Є.Ю. 
          Барсук  М.А. 

при секретарі:                     Реуцькій Т.О.
за участю представників сторін:
від позивача за первісним позовом: не з`явився; 
від відповідача за первісним позовом: Судницин Ф.С., дов. від 16.05.2023; Старунь С.В., дов. від 17.05.2023,
стосовно вирішення питання розподілу судових витрат    понесених на професійну правничу допомогу при розгляді справи  № 910/5313/23
за позовом    товариства з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство "Боричів Тік"
до  дочірнього підприємства "Рейлін"
про  стягнення 7 124 616,44 грн
та
за зустрічним позовом  дочірнього підприємства "Рейлін"
до  товариства з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство "Боричів Тік"
про  визнання недійсним договору,-
В    С    Т    А    Н    О    В    И    В:
Товариство з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство "Боричів Тік" (далі - ТОВ "СП "Боричів Тік") звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до дочірнього підприємства "Рейлін" (далі - ДП "Рейлін") про стягнення 7  000  000,00 грн заборгованості, 61  616,44 грн 3% річних та 63  000,00 грн інфляційних втрат (враховуючи заяву про збільшення позовних вимог; а.с. 92-93 том 1).
11.05.2023 ДП "Рейлін" звернулось до господарського суду міста Києва з зустрічною позовною заявою (а.с. 47-49 том 1) до ТОВ "СП "Боричів Тік" про визнання недійсним договору № БПФД № 1 безвідсоткової поворотної фінансової допомоги (позики) від 25.01.2022.
Рішенням господарського суду міста Києва від 01.08.2023 позов ТОВ "СП "Боричів Тік" задоволено та стягнуто з ДП "Рейлін" на користь ТОВ "СП "Боричів Тік") 7  000  000,00 грн заборгованості, 61  616,44 грн 3 % річних, 63  000,00 грн інфляційних втрат та 106  869,25 грн судового    збору за подання позову. Відмовлено у задоволенні зустрічного позову.
Ухвалою господарського суду міста Києва від 15.08.2023 (а.с. 139-145 том 1) виправлено описку у мотивувальній та резолютивній частині судового рішення від 01.08.2023, оскільки під час друкування мотивувальної та резолютивної частини рішення не були вказані понесені позивачем за первісним позовом витрати на правову допомогу, які задоволені судом у розмірі 40  000,00 грн, про що оголошено в судовому засіданні.
Судом першої інстанції виправлено допущену описку у мотивувальній та резолютивній частині рішення від 01.08.2023 шляхом наведення досліджень та мотивів задоволення заяви в частині покладення на відповідача за первісним позовом понесених позивачем за первісним позовом адвокатських витрат у розмірі 40    000,00 грн. Пункт 2 резолютивної частини рішення від 01.08.2023 викладено у наступній редакції: "стягнути з ДП "Рейлін" на користь ТОВ "СП "Боричів Тік" 7 000  000,00 грн заборгованості, 63    000,00 грн інфляційних втрат, 61    616,44 грн 3 % річних, 40  000,00 грн витрат на правову допомогу та 106  869,25 грн судового збору".
Не погоджуючись з вказаними судовими актами ДП "Рейлін" подано апеляційні скарги.
Постановою Північного апеляційного господарського суду від 12.12.2023 апеляційну скаргу ДП "Рейлін" на рішення  господарського суду міста Києва від 01.08.2023 частково задоволено. Рішення  господарського суду міста Києва від 01.08.2023 змінено та викладено резолютивну частину рішення в наступній редакції: позов ТОВ "СП "Боричів Тік" частково задовольнити та стягнути з ДП "Рейлін" на користь ТОВ "СП "Боричів Тік" 7  000  000,00 грн заборгованості та 102  196,14 грн судового збору за подання позову; відмовити в решті вимог первісного позову. У задоволенні зустрічного позову ДП "Рейлін" відмовити.
Постановою Північного апеляційного господарського суду від 09.01.2024 апеляційну скаргу ДП "Рейлін" на ухвалу господарського суду міста Києва від 15.08.2023 задоволено та скасовано ухвалу господарського суду міста Києва від 15.08.2023 про виправлення описки в судовому рішенні від 01.08.2023 щодо наведення досліджень та мотивів задоволення заяви в частині покладення на відповідача за первісним позовом понесених позивачем за первісним позовом адвокатських витрат у розмірі 40  000,00 грн.
Ухвалою    Північного апеляційного господарського суду від 01.01.2024, у складі колегії суддів: Руденко М.А. (головуючий), Пономаренко Є.Ю., Барсук М.А., призначено на 30.01.2024 вирішення питання щодо ухвалення додаткової постанови по розподілу судових витрат    понесених на професійну правничу допомогу при розгляді даної справи.
30.01.2024 до суду надійшли від відповідача за первісним позовом додаткові уточнення щодо ухвалення додаткового рішення по розподілу судових витрат. 
У судовому засіданні, яке відбулось 30.01.2024, представники відповідача за первісним позовом вказували на безпідставність заявленої позивачем за первісним позовом суми понесених витрат на правничу допомогу.
Представник позивача за первісним позовом не з`явився, повідомлений належним чином, і його неявка не перешкоджає вирішенню питанню розподілу судових витрат при розгляді даної справи.
Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, долучені до матеріалів справи, виходячи з вимог чинного законодавства, апеляційний суд встановив наступне.
Відповідно ч. 14  ст. 129 Господарського процесуального кодексу України  (далі -  ГПК України) якщо суд апеляційної, касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Отже, суд апеляційної інстанції здійснює новий розподіл судових витрат у справі у разі прийняття ним постанови про скасування чи зміну судового рішення суду першої інстанції, прийнятого по суті заявлених вимог.
Враховуючи викладене та беручи до уваги, що за результатами розгляду апеляційної ДП "Рейлін" рішення        господарського суду міста Києва від 01.08.2023 у справі  № 910/5313/23 було змінено та здійснено розподіл в частині судових витрат понесених сторонами зі сплати судового збору за подання первісного та зустрічного позову, а також апеляційної скарги, про що зазначено у постанові від 12.12.2023 Північного апеляційного господарського суду.
Водночас, розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу судом апеляційної інстанції не було здійснено.
Нормами  ст. 244 ГПК України  визначено, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати. 
Як вбачається із матеріалів справи позивачем за первісним позовом у позовній заяві наведено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат (а.с. 2 том 1), а під час розгляду справи судом першої інстанції подано клопотання про покладення на відповідача за первісним позовом понесені витрати на правову допомогу у сумі 64  000,00 грн (а.с. 102 том 1).
Відповідно до частини 1 статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини 3 статті 123 ГПК України).
Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України).
Відповідно до частин 1, 2 статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Разом із тим розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (ч. 8 ст. 129 ГПК України).
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 ГПК України).
Відповідно до статті 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.
Визначення договору про надання правової допомоги міститься в статті 1 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", згідно з якою договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Обґрунтовуючи заяву про покладення на відповідача за первісним позовом понесених заявником судових витрат на професійну правничу допомогу в сумі 64 000,00 грн, в порядку ч. 8 ст. 129 ГПК України, ним було надано:
- договір про надання адвокатом правової (правничої) допомоги від 07.11.2022 (а.с. 5 том 1);
- додаткову угоду до договору про надання адвокатом правової (правничої) допомоги від 05.06.2023 (а.с. 103 том 1);
- ордер на надання правової допомоги серії КВ № 360586 від 11.04.2023 (а.с. 28 том 1).
Так, 07.11.2022 між позивачем за первісним позовом (клієнт) та Мелеховою О.С. (адвокат) укладено договір про надання адвокатом правової допомоги, за умовами якого клієнт доручає, а адвокат бере на себе зобов`язання надати правову допомогу клієнту у справі про стягнення з ДП "Рейлін" заборгованості за договором № БПФД № 1 від 22.01.2022 безвідсоткової поворотної фінансової допомоги (позики).
Ціна виконання договору становить 54 000,00 грн, які сплачуються клієнтом протягом 10 днів з дати набрання рішенням суду законної сили та включає в себе (попереднє консультування клієнта, вивчення нормативного регулювання та судової практики щодо повернення безвідсоткової поворотної фінансової допомоги, підготовка для клієнта проєкту повідомлення (досудової вимоги), розрахунок 3 % річних та інфляційних втрат, підготовка позовної заяви, спільне опрацювання (погодження) проєкту з клієнтом, внесення змін та доповнень до нього (у випадку необхідності), підготовка платіжного доручення для сплати судового збору, формування пакетів документів на відправку для відповідача та подання особисто до канцелярії суду примірнику позовної заяви з доказами направлення іншій стороні, участь у 2 судових засіданнях в господарському суді міста Києва, отримання судового рішення у справі наручно та передача його клієнту протягом 2 календарних днів з дати отримання в суді).
05.06.2023 між первісним позивачем (клієнт) та Мелеховою О.С. (адвокат) укладено додаткову угоду до договору про надання адвокатом правової допомоги, з підстав необхідності збільшення об`єму надання правничої допомоги, у зв`язку з необхідністю збільшення позовних вимог в частині стягнення інфляційних втрат та 3 % річних, а також у зв`язку з прийняттям зустрічної позовної заяви до спільного розгляду з первісним позовом. Клієнт доручає, а адвокат бере на себе зобов`язання підготувати та подати до господарського суду міста Києва № 910/5313/23 заяви про збільшення позовних вимог, а також підготувати та подати до суду відзив на зустрічну позовну заяву.
Ціна виконання вказаної угоди становить 10 000,00 грн, які сплачуються клієнтом протягом 10 днів з дати набрання рішенням суду законної сили та включає в себе підготовку та подання до господарського суду міста Києва заяв про збільшення позовних вимог в рамках первісного позову та підготовку та подання до суду відзиву на зустрічну позовну заяву.
Відповідно до постанови Об`єднаної палати Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 03.10.2019 по справі № 922/445/19 та постанови Об`єднаної палати Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 22.11.2019 по справі № 902/347/18, для розподілу понесених судових витрат стороні необхідно подати лише договір про надання правничої допомоги та детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
У статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Гонорар може встановлюватися у формі: фіксованого розміру, погодинної оплати. Ці форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту; і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин, помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката залежно від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв. 
Дана правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21.
Судові витрати у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (правова позиція Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду в постанові від 03.10.2019 у справі № 922/445/19).
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини 5, 6 статті 126 ГПК України).
Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
У такому випадку суд, керуючись частинами 5-7, 9 статті 129 ГПК України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. 
Аналогічний висновок викладений у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, у постановах Верховного Суду від 22.06.2022 у справі № 904/7334/21, від 01.08.2019 у справі № 915/237/18, від 24.10.2019 у справі № 905/1795/18, від 17.09.2020 у справі № 904/3583/19.
Крім того, у постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18, від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 викладено правову позицію, згідно з якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалено рішення, всі її витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Отже, під час вирішення питання про розподіл витрати на професійну правничу допомогу суд: 
1) має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, які визначені у частині 4 статті 126 ГПК України (а саме: співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та/або значенням справи для сторони), але лише за клопотанням іншої сторони;
2) з власної ініціативи або за наявності заперечення сторони може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 ГПК України (а саме: пов`язаність витрат з розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність розміру витрат до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі, чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінка сторони під час розгляду справи щодо затягування розгляду справ; дії сторін щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом; істотне перевищення чи заявлення неспівмірно нижчої суми судових витрат, порівняно з попереднім (орієнтовним) розрахунком; зловживання процесуальними правами).
При цьому такий критерій, як обґрунтованість та пропорційність розміру витрат на оплату послуг адвоката до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі, чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес, суд має враховувати як відповідно до пункту 4 частини 4 статті 126 ГПК України (у разі недотримання - суд за клопотанням іншої сторони зменшує розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу), так і відповідно до пункту 2 частини 5 статті 129 ГПК України (у разі недотримання - суд за клопотанням сторони або з власної ініціативи відмовляє у відшкодуванні витрат повністю або частково при здійсненні розподілу).
Тобто критерії, визначені частиною 4 статті 126 ГПК України, враховуються за клопотанням заінтересованої сторони для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою наступного розподілу між сторонами за правилами частини 4 статті 129 ГПК України. Водночас критерії, визначені частиною 5 статті 129 ГПК України, враховуються для здійснення безпосередньо розподілу всіх судових витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Велика Палата Верховного Суду неодноразово вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 по справі № 755/9215/15-ц).
Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (mutatis mutandis рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України від 23.01.2014 (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)).
Частина 5 статті 129 ГПК України містить критерій обґрунтованості та пропорційності розміру судових витрат до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.
Дослідивши наявні в матеріалах справи документи, якими підтверджується надання позивачу за первісним позовом професійної правничої допомоги у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що заявлений розмір витрат на оплату послуг адвоката в сумі 64  000,00 грн є непропорційним та необґрунтованим.
Так, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, суд апеляційної інстанції, виходячи зі змісту наданих адвокатом послуг, зазначає, що спір у даній справі не є складним та не потребує значного часу для вивчення нормативного регулювання та судової практики щодо повернення грошових коштів за договором позики, як і написання позовної заяви та здійснення розрахунку 3 % річних та інфляційних втрат за один загальний період на одну й ту ж саму суму заборгованості. Водночас, наведені позивачем за первісним позовом заперечення у відзиві на зустрічну позовну заяву не вимагали витрачання значного часу для його написання (дві сторінки а.с. 95-96 том 1), з огляду на наведені позивачем за зустрічним позовом мотиви обґрунтування вимоги щодо визнання правочину недійсним. Також слід зазначити, що витрачений адвокатом позивача за первісним позовом час у двох судових засіданнях в суді першої інстанції складає у сукупності менше однієї години (згідно трьом протоколам судового засідання: а.с. 82 - адвокат позивача за первісним позовом не був присутній; 111, 133 том 1).
З огляду на спірні правовідносини, беручи до уваги обсяг наданих послуг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду адвокатом документів, їх значення для вирішення спору, та з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи, колегія суддів вважає за необхідне обмежити розмір заявлених до стягнення позивачем за первісним позовом витрат на правничу допомогу до суми, яка складає 40  000,00 грн. 
У відповідності до положень п. 3 ч. 4 ст. 129 ГПК України інші   судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Тож з урахуванням часткового задоволення первісного позову та відмовою у зустрічному, витрати на правничу допомогу пов`язані із розглядом даної справи у суді першої інстанції понесені позивачем за первісним позовом покладаються на відповідача за первісним позовом у сумі 39  300,36 грн, пропорційно розміру задоволеним позовним вимогам за первісним позовом. В задоволенні решти суми слід відмовити.
Посилання відповідача за первісним позовом у заявах (а.с. 72-73 том 2) від 15.12.2023 та від 30.01.2024 щодо розподілу понесених сторонами справи судових витрат зі сплати судового збору за подання позовів та апеляційної скарги на рішення суду, до уваги не приймаються, і такі заяви визнаються судом апеляційної інстанції необґрунтованими, оскільки розподіл судових витрат зі сплати судового збору було здійснено у постанові Північного апеляційного господарського суду від 12.12.2023.
Керуючись статтями  126, 129,  244 ГПК України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Здійснити розподіл судових витрат понесених позивачем за первісним позовом на професійну правничу допомогу у справі № 910/5313/23.
Стягнути з дочірнього підприємства "Рейлін" (03143, м. Київ, вул. Івана Сірка, буд. 15; ЄДРПОУ 20818872) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство "Боричів Тік" (09108, Київська обл., м. Біла Церква, проспект  Незалежності, буд. 130; ЄДРПОУ 39484169) 39  300 грн 36 коп. витрат на правничу допомогу.
В іншій частині клопотання відмовити. 
Доручити господарському суду міста Києва видати наказ.
Матеріали справи № 910/5313/23 повернути до господарського суду.
Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст.ст.  287,  288 ГПК України.
Повний текст додаткової постанови складено 02.02.2024
Головуючий суддя                                                            М.А. Руденко 

Судді                                                                                Є.Ю. Пономаренко

                                                                                М.А. Барсук