ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

15 січня 2024 року	  м. Одеса	Справа № 916/2384/23	
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Філінюка І.Г.
суддів Аленіна О.Ю., Богатиря К.В.  

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Комунального підприємства «Великодолинське» 
на рішення Господарського суду Одеської області від 21.08.2023 
по справі №916/2384/23
за позовом Комунального підприємства «Великодолинське» 
до відповідача: Фізичної особи-підприємця Бондаренко Ігоря Михайловича 
про стягнення 197 112,65 грн. 

суддя суду першої інстанції – Д`яченко Т.Г.                            
місце винесення рішення: м. Одеса, пр-т Шевченка, 29, Господарський суд Одеської області. 
Повний тест рішення складено та підписано: 25.08.2023.

ВСТАНОВИВ:

Позивач – Комунальне підприємство «Великодолинське» звернувся до господарського суду Одеської області з позовною заявою до Фізичної особи-підприємця Бондаренко Ігоря Михайловича про стягнення 197112,65 грн. 
Позовні вимоги направлено на стягнення з відповідача заборгованості основного боргу з урахуванням індексу інфляції – 153852,41 грн., пені – 35151,17 грн., відсотків річних – 2109,07 грн. та штрафу – 6000,00 грн. 
Позивачем на підставі частини другої статті 785 Цивільного кодексу України нарахована неустойка за прострочення повернення об`єкта оренди у розмірі подвійної орендної плати за кожен місяць прострочення у період з 10.03.2021 по 31.12.2021 в  сумі 130 328,94 грн.  
Рішенням Господарського суду Одеської області від 21.08.2023 позовну заяву Комунального підприємства «Великодолинське» - задоволено частково.
Стягнуто з Фізичної особи-підприємця Бондаренко Ігоря Михайловича на користь Комунального підприємства «Великодолинське» неустойку у розмірі 6000,00 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 90,00 грн.
В іншій частині позову – відмовлено. 
Обґрунтування судового рішення:
Судом зазначено, що позивачем не було надано до суду детальний розрахунок заборгованості з визначенням періоду її виникнення, за відсутності первинної документації та відповідних доказів, є неможливим перевірити дані доводи позивача та визначити саме період існування заборгованості. 
Місцевим господарським судом зазначено, що Позивачем не було доведено, що після закінчення строку дії договору оренди Відповідач продовжував користуватись орендованим майном.
Суд дійшов висновку, щодо задоволення позовних вимог позивача тільки в частині стягнення з відповідача неустойки у розмірі 6000,00 грн., яка була заявлена позивачем у позові за визначеним ним періодом з 30.03.2023 по 31.05.2023.  
Узагальнені вимоги та доводи апеляційної скарги:
Не погодившись із вказаним, судовим рішенням, Комунальне підприємство «Великодолинське» звернулось до Південно-західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просить:
-          залучити до матеріалів справи в якості доказу знаходження відповідача ФОП Бондаренко І.В. в орендованому приміщенні наступні копії документів, що є додатками до цієї скарги: акти надання послуг по водопостачанню від 18.08.2020 та від 18.06.2021 (на 2 арк.); акти про обсяги використаної води за серпень 2020 та червень 2021 (на 2 арк.); акти надання послуг з оренди приміщення за 2019-2022 роки (на 32 арк.); акти надання послуг з послуги по поверненню електричної енергії (на 31 арк.);
-          скасувати рішення Господарського суду Одеської області від 21.08.2023 у справі № 916/2384/23 повністю і прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги КП «Великодолинське» у повному обсязі. Стягнути з Відповідача суму сплаченого судового збору.
Скаржник зазначає, що судом повністю проігноровано відсутність заперечень Позивача щодо подальшого використання Відповідачем орендованого приміщення в період з 30.06.2019 по 10.03.2023 (дата розірвання договору оренди в одноосібному порядку (дата заявлена позивачем у наданій відповідачу претензії №28/1 від 06.03,2023); фактичне продовження використання Відповідачем Приміщення, про що Позивач зазначає у тексті позовних вимог та наводить відповідні докази, зокрема, постійно існуюча заборгованість по сплаті орендних та комунальних платежів з початку терміну дії договору оренди. Тобто Відповідач за увесь час здійснював розрахунки по договору оренди та за спожиті комунальні послуги, але не в повному обсязі, що чітко вбачається із наявного в матеріалах справи акту звірки взаємних розрахунків за період з січня 2022 року по квітень 2023 року.
Також судом не прийнято до уваги те, що за проханням Орендаря, на період дії воєнного стану в країні, йому було надано орендні канікули та розірвано договір з абонентом, у зв`язку із чим Орендареві не нараховувалися послуги з централізованого водопостачання та водовідведення.
Більш того, доказом продовження користування приміщенням за призначенням з боку Відповідача є документи, складені представниками підприємства Позивача, а саме: службова записка електрика КП «Великодолинське» від 17.03.2023 про зміни показників приладів обліку електричної енергії встановлені в приміщені, акт обстеження приміщення, акт про відключення приладу обліку електропостачання. Вказані документи були додані до позову.
Висновок суду стосовно не надання Позивачем, в обґрунтування своїх позовних вимог, доказів наявності заборгованості Відповідача, яка є предметом розгляду даної справи, детального розрахунку такої заборгованості з визначенням періоду її виникнення, а також відсутність первинної документації та відповідних доказів, що унеможливлює перевірку доводів позивача та визначення саме періоду існування заборгованості, є суперечливим, безпідставним та упередженим.
Оскільки, стан розрахунків за увесь час дії договору оренди та договорів про надання комунальних послуг з утримання нерухомого майна, постачання електричної енергії, водопостачання та водовідведення, вбачається з відповідного акту звірки взаємних розрахунків за період з січня 2022 року по квітень 2023 року.
Разом із тим, судом не було скеровано Позивачу вимоги щодо надання додаткових доказів задля всебічного та об`єктивного вирішення спору по суті, хоча такі саме додаткові докази, зокрема. користування приміщенням з боку відповідача були. 
В обґрунтування своїх заперечень стосовно відсутності належних письмових доказів, підтверджуючих наявність заявленої суми заборгованості Відповідача, позивач надає до суду апеляційної інстанції первинні документи, а саме: акти наданих послуг з оренди та надання послуг із забезпечення орендаря комунальними послугами (електричною енергією та водою) та детальну довідку заборгованість з визначенням періоду її виникнення.
Позивачем були надані документи, що доводять факт споживання Відповідачем комунальних послуг у період з 30.06.2019 по 10.03.2023 та навіть на теперішній час. оскільки Відповідач не повернув Позивачу по Акту прийому-передачі Приміщення з оренди відповідно до умов Договору. До речі, саме цей факт судом першої інстанції не заперечувався, що спростовує висновки суду щодо визнання договорів оренди та договорів про надання комунальних послуг припиненими.
Процесуальний рух справи у суді апеляційної інстанції.
Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи було визначено колегію суддів у складі: головуючого судді – Філінюка І.Г., суддів Аленіна О.Ю., Богатиря К.В., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями  від 14.09.2023.
На момент надходження апеляційної скарги матеріали справи №916/2384/23 на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду не надходили. 
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 19.09.2023 доручено Господарському суду Одеської області невідкладно надіслати матеріали справи №916/2384/23 на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду.
Відкладено вирішення питання щодо можливості відкриття, повернення, залишення без руху або відмови у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Комунального підприємства “Великодолинське” на рішення Господарського суду Одеської області від 21.08.2023 по справі №916/2384/23 до надходження матеріалів справи з суду першої інстанції. 
22.09.2023 матеріали справи надійшли до суду апеляційної інстанції.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 25.09.2023 відкрито апеляційне провадження у справі № 916/2384/23 за апеляційною скаргою Комунального підприємства «Великодолинське» на рішення Господарського суду Одеської області від 21.08.2023.
Визначено розгляд апеляційної скарги Комунального підприємства «Великодолинське» на рішення Господарського суду Одеської області від 21.08.2023 у справі №   916/2384/23 здійснювати у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи. 
Встановлено ФОП Бондаренко І.М. строк для подання відзиву на апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання даної ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі, відзив має надійти до Південно – західного апеляційного господарського суду не пізніше десятого дня з дня вручення про відкриття апеляційного провадження у справі, з урахуванням строків поштового перебігу
Відзив на апеляційну скаргу не надходив.
Згідно з частини 13 статті 8 ГПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Статтею 270 ГПК України визначено, що у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.
Розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється у судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених частиною десятою цієї статті та частиною другою статті 271 цього Кодексу.
Приписами частини 10 статті 270 ГПК України визначено, що апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Згідно з частиною другою статті 270 ГПК України, розгляд справ у суді апеляційної інстанції починається з відкриття першого судового засідання або через п`ятнадцять днів з дня відкриття апеляційного провадження, якщо справа розглядається без повідомлення учасників справи.
Відповідно до приписів статті 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції у відповідності до вимог статті 282 ГПК України, зазначає, наступне.
Фактичні обставини справи встановлені судом першої інстанції.
08.07.2013 між Комунальним підприємством «Великодолинське» (орендодавець) та Фізичною особою-підприємцем Бондаренко Ігорем Михайловичем (орендар) було укладено Договір оренди нерухомого майна, за умовами якого орендодавець передає, а орендар приймає у строкове платне користування нежитлове приміщення, що розташоване за адресою: смт. Великодолинське, вул. Паркова, 36 – Приміщення, загальною площею 223 кв.м.
Відповідно до п. 1.2. Договору, фактична передача орендарю приміщення оформлюється відповідним Актом прийому-передачі, що складається у двох примірниках, по одному для кожної сторін. Після підписання сторонами у належному порядку Акт прийому-передачі стає невід`ємною частиною цього Договору. 
Відповідно до Додаткової угоди від 01.01.2019 до Договору оренди нерухомого майна від 08.07.2013 термін дії договору продовжено до 30.06.2019.
Згідно до п. 4.1.1. Договору сторонами було узгоджено, що в період з моменту підписання Акту прийому-передачі приміщення та по 08.06.2016 вартість одного квадратного метру приміщення складає 6,72 грн. Загальна орендна плата всього приміщення у вказаний період складає 1500,00 грн.
Відповідно до п. 4.6.1. Договору, орендар зобов`язується здійснити попередню оплату першого та двох останніх місяців оренди (в якості забезпечення зобов`язання) не пізніше п`яти банківських (операційних) днів з дати підписання сторонами Акту прийому-передачі приміщення. Орендна плата за наступні місяці (крім сплачених останніх) оренди сплачується до 10-го числа поточного місяця в повному об`ємі, але не пізніше п`яти календарних днів з моменту отримання рахунку. 
Позивачем було зазначено суду, що окрім орендної плати, орендар зобов`язаний був здійснювати компенсацію спожитих комунальних послу і на підставі окремо укладених договорів з Комунальним підприємством «Великодолинське», зокрема, на постачання електроенергії згідно договору про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомою майна та надання комунальних послуг орендарю від 08.07.2013 та водопостачання, водовідведення і каналізації згідно із договором про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення № 151 від 07.10.2013.
В обґрунтування поданого позову позивачем було зазначено суду, що позивач зі свого боку виконав умови договору оренди, передавши в користування відповідачеві приміщення, що підтверджується підписаним сторонами актом прийому-передачі приміщення від 08.07.2013. Проте, на сьогодні, за даними бухгалтерського обліку Комунального підприємства «Великодолинське» у відповідача існує заборгованість за орендну плату та за спожиті комунальні послуги у розмірі 140990,96 грн.
Відповідно до п. 5.4. Договору, за неналежне виконання грошових зобов`язань орендар несе відповідальність у вигляді пені в розмірі подвійної облікової ставки НЬУ від суми простроченого грошового зобов`язання за кожний день прострочення.
Відповідно до п. 8.2.1.2. Договору, Договір може бути достроково одноосібно розірвано з ініціативи орендодавця у випадку, зокрема, прострочення чи несплати частково або в повному обсязі орендної плати тричі протягом дії договору.
За ґрунтуванням позивача, відповідач протягом тривалого часу з початку договірних взаємовідносин, грубо порушував істотні умови договору, не виконував своїх зобов`язань та не сплачував своєчасно щомісячні платежі. Повний розрахунок по договору досі не виконано, жодного іншого (додаткового) договору про повний розрахунок сторонами не складалось. На неодноразові звернення щодо оплати боргу відповідач не реагує, борг не сплачує. 
Таким чином, за даними довідки щодо розірвання договору з абонентом головного бухгалтера Комунального підприємства «Великодолинське» від 17.03.2023 з початку березня 2022 року, на прохання відповідача, сторони, за усною домовленістю вирішили, що на період дії в Україні воєнного/надзвичайного стану відповідач звільняється від сплати орендної плати за договором. Тобто з 01.03.2022 року відповідачу не нараховувалася орендна плата та послуги з централізованого водопостачання та водовідведення. 
При цьому станом на 28.02.2022 сторонами було зафіксовано дебіторську заборгованість відповідача в розмірі 144936,12 грн.. з яких 96623,82 грн. - борг за договором оренди, 43676,78 грн. - по договору про відшкодування комунальних послуг та 4635,52 грн. - за договором централізованого постачання та водовідведення, а також знято останні показники приладів обліку електроенергії та води.
Позивачем було зазначено суду, що після повідомлення відповідача про призупинення здійснення своєї підприємницької діяльності в орендованому приміщенні, показники приладів обліку електричної енергії приміщення продовжували змінюватися аж до 30.04.2022, що зафіксовано у службовій записці електрика Комунального підприємства «Великодолинське» від 17.03.2023. 
На протязі року, співробітники позивача продовжували періодично проводити перевірку приміщення, що є предметом оренди та при проведенні чергового обстеження Приміщення, ситуація повторилася. Електриком Комунального підприємства «Великодолинське» було виявлено, що приміщення використовувалося. 
В зв`язку із чим, 06.03.2023 відповідачу було направлено претензію в порядку статті 222 ГК України разом із рахунками на погашення боргу, який станом на дату відправлення претензії складав суму в розмірі 134183,72 грн. 
Разом з тим, керуючись п. 8.2.1.2. Договору, відповідно до якого орендодавець має право одноосібно розірвати договір у випадку несплати з боку орендаря тричі протягом дії договору розміру орендної плати, позивач в претензії повідомив відповідача про розірвання договору, починаючи з 10.03.2023. За таких підстав, відповідач мав сплатити суму заборгованості розміром 134183,72 грн., а також звільнити вказане приміщення в термін до 10.03.2023, підписавши акт прийому-передачі (повернення) приміщення, один екземпляр якого передати позивачу.
Позивач зазначав, що станом на 10.03.2023 відповідь позивачу не надано, претензію відповідачем проігноровано, заборгованість не сплачено, на телефонні дзвінки відповідач не відповідає. Зазначені обставини зумовили Позивача вжити заходи з відключення приміщення від приладів постачання електроенергії та опечатати приміщення, про що постійно діючою комісією Комунального підприємства «Великодолинське» створеною Наказом №16-П від 01.03.2022, на чолі з Головним інженером Комунального підприємства «Великодолинське» Журавським О.М. було складено Акт №1 від 17.03.2023.
Позивачем було зазначено суду, що як виявилося, на той момент відповідач самовільно виїхав з приміщення, знову ж таки, не повідомивши про це позивача. За посиланням позивача, станом на дату написання позову, відповідач вважається таким, що користується приміщенням, оскільки не повернув позивачу приміщення з оренди відповідно до умов Договору.
Відповідно до п. 2.4. Договору встановлено, що повернення орендарем приміщення орендодавцю здійснюється у тому ж порядку, що й передача в оренду, тобто, на підставі Акту приймання-передачі не пізніше 20 (двадцяти) календарних днів з дня закінчення строку дії Договору або з дня його припинення у разі дострокового розірвання. Обов`язок по складанню Акту прийому-передачі в оренду та повернення з оренди покладається на сторону, яка передає Приміщення іншій стороні за цим Договором (п. 2.8. Договору).
За поясненням позивача, строк оплати боргу в розмірі 140990,96 гри, сплинув в 10.03.2023, термін повернення приміщення по Акту прийому-передачі закінчився 30.03.2023, що обумовлює подачу цього позову та стягнення з Відповідача у примусовому порядку суми заборгованості за договором з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, пені, трьох відсотків річних та штрафу.
Позивачем було здійснено нарахування пені – 35151,17 грн., 3% річних – 109,07 грн. та інфляційних втрат – 12861,45 грн.
Позивач зазначав, що па підставі ч. 2 ст. 785 ЦК України, штраф за порушення обов`язку повернення приміщення з оренди нараховується у розмірі подвійної орендної плати за час прострочення.
За розрахунком позивача розмір штрафу становить 6000,00 грн. 
Позиція Південно – західного апеляційного господарського суду.
Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України).
Частинами 1 та 2 статті 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Статтею 629 Цивільного кодексу України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Частиною 1 статті 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 Цивільного кодексу України).
Згідно із ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.
Відповідно до частини 1 статті 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.
Наймач, який затримав повернення речі наймодавцеві, несе ризик її випадкового знищення або випадкового пошкодження (частина 1 статті 772 ЦК України).
За приписами статті 785 ЦК України у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. Якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за найм речі за час прострочення.
Згідно з частиною 1 статті 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.
08.07.2013 між Комунальним підприємством «Великодолинське» (орендодавець) та Фізичною особою-підприємцем Бондаренко Ігорем Михайловичем (орендар) було укладено Договір оренди нерухомого майна.
Умовами п. 8.1. Договору визначено, що Договір набирає сили з моменту цього підписання та діє до 08.06.2016. Моментом (датою) підписання цього Договору є дата, яка зазначена в правому верхньому куті першої сторінки цього Договору.
Відповідно до п. 8.2. Договору узгоджено, зокрема, що дію даного Договору може бути припинено у разі закінчення строку, на який його було укладено.
Як встановлено судом, відповідно до Додаткової угоди від 01.01.2019 до Договору оренди нерухомого майна від 08.07.2013 термін дії договору продовжено до 30.06.2019.
Також, сторонами було укладено 08.07.2013 Договір про відшкодування витрат балансоутримувача та утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю, де п. 5.1. визначеного, що цей договір діє з 08 липня 2013 року та зберігає чинність протягом всього строку дії договору оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності, укладеному між балансоутримувачем та орендарем 08.07.2013р.
07.10.2013 між сторонами було укладено Тимчасовий договір про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, де п. 7.3. договору визначено, що він діє з моменту підписання і до 31.12.2013.
Так, строк дії Договору оренди, з урахуванням Додаткової угоди від 01.01.2019 до Договору оренди нерухомого майна від 08.07.2013 було продовжено до 30.06.2019.
Частиною першою статті 763 Цивільного кодексу України встановлене загальне правило, за яким договір найму укладається на строк, встановлений договором.
Аналогічні за змістом положення містить частина четверта статті 284 Господарського кодексу України, відповідно до якої строк договору оренди визначається за погодженням сторін. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення строку дії договору він вважається продовженим на такий самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.
Частиною першою статті 785 Цивільного кодексу України передбачено, що в разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.
Як зазначено вище, відповідно до п. 2.4. Договору встановлено, що повернення орендарем приміщення орендодавцю здійснюється у тому ж порядку, що й передача в оренду, тобто, на підставі Акту приймання-передачі не пізніше 20 (двадцяти) календарних днів з дня закінчення строку дії Договору або з дня його припинення у разі дострокового розірвання. Обов`язок по складанню Акту прийому-передачі в оренду та повернення з оренди покладається на сторону, яка передає Приміщення іншій стороні за цим Договором (п. 2.8. Договору).
Отже, обов`язок орендаря сплачувати орендну плату за користування орендованим майном зберігається до припинення договору оренди (до спливу строку його дії). Саме на цьому і грунтується вимога Позивача про стягнення заборгованості з Відповідача у термін до 10.03.2023 включно (дата розірвання договору оренди за вимогою Орендодавця).
Претензія, повідомлення про розірвання договору оренди з 10.03.2023 та Акт прийому-передачі від 10.03.2023 був направлений відповідачу 14.03.2023.
Матеріали справи не містять виконання з боку відповідача п. 2.4. Договору, а саме обов`язку з повернення майна та складанню Акту прийому-передачі.
Отже, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивачем не було доведено суду, що після закінчення строку дії договору відповідач продовжував користуватись орендованим майном. 
Колегія суддів також враховує, докази, а саме: службова записка електрика КП «Великодолинське» від 17.03.2023 про зміни показників приладів обліку електричної енергії, встановлені в приміщені, акт обстеження Приміщення, акт про відключення приладу обліку електропостачання. 
Щодо позиції суду першої інстанції, що надані позивачем рахунки на оплату №516 від 25.04.2023 на суму 96623,82 грн. за оренду приміщення станом на 10.03.2023, №517 від 25.04.2023р. на суму 4635,52 грн. за централізоване водопостачання станом на 10.03.2023 та №515 від 25.04.2023 на суму 39731,62 грн. за електричну енергію, були виставлені позивачем після закінчення строку дії договорів, укладених з відповідачем, водночас зазначені рахунки складені станом на 10.03.2023, припинення договору не є підставою для звільнення обв`язку з їх оплати.          Колегія суду не погоджується з висновком місцевого господарського суду, що позивач не надав доказів наявності заборгованості Відповідача, яка є предметом розгляду даної справи, детального розрахунку такої заборгованості з визначенням періоду її виникнення, а також відсутність первинної документації та відповідних доказів, що унеможливлює перевірку доводів позивача та визначення саме періоду існування заборгованості. 
Так, відповідно до статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.
Відповідно до статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Зважаючи на те, що на підтвердження виконання своїх зобов`язань за Договором позивач надав суду, крім Договору, акт прийому-передачі, Акт звірки, рахунки на оплату, тоді як відповідач не надав суду ні своїх заперечень щодо позовних вимог, ні доказів на спростування доводів позивача, апеляційний господарський суд, на відміну від суду першої інстанції, вважає доведеною та обґрунтованою позовну вимогу про стягнення з відповідача суми основної заборгованості у розмірі 140  990,96 грн.
Крім того, суд залучає додаткові докази а саме, докази знаходження відповідача в орендованому приміщенні: акти надання послуг по водопостачанню від 18.08.2020 та від 18.06.2021; акти про обсяги використаної води за серпень 2020 та червень 2021; акти надання послуг з оренди приміщення за 2019-2022 роки; акти надання послуг з послуги по поверненню електричної енергії.
Щодо задоволення позовних вимог позивача тільки в частині стягнення з відповідача неустойки у розмірі 6000,00 грн., яка була заявлена позивачем у позові за визначеним ним періодом з 30.03.2023 по 31.05.2023.
За статтею 785 ЦК України у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. Якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.
Зазначеною нормою визначено обов`язок наймача щодо повернення речі у разі припинення договору найму, а також передбачено право наймодавця вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.
Однією із основних умов застосування статті 785 ЦК України як щодо зобов`язання повернути майно, так і щодо сплати неустойки є встановлення факту припинення дії договору та користування річчю поза межами дії договору без наявності на те правових підстав.
Отже, обов`язок орендаря сплачувати орендну плату за користування орендованим майном зберігається до припинення договору оренди (до спливу строку його дії). Саме на цьому і грунтується вимога Позивача про стягнення заборгованості з Відповідача у термін до 10.03.2023 включно (дата розірвання договору оренди за вимогою Орендодавця), а вже після закінчення терміну, встановленого умовами договору, для повернення майна, у період з 30.03.2023 по 31.05.2023. Позивач вимагає стягнення неустойки на підставі норми частини другої статті 785 ЦК України. Тобто, розрізняючи обов`язки щодо виконання умов договору до дати його припинення з відповідальністю за неправомірне використання орендованого майна після припинення договору оренди.
В силу ч.1 ст.546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою (штраф, пеня).
Статтею 549 ЦК України надано визначення неустойки (штрафу, пені), під якою слід розуміти грошову суму або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання… Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
За змістом п.3 ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.
Відповідно до п. 5.4. Договору, за неналежне виконання грошових зобов`язань орендар несе відповідальність у вигляді пені в розмірі подвійної облікової ставки НЬУ від суми простроченого грошового зобов`язання за кожний день прострочення.
Крім того згідно ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Судова колегія вважає, що заявлені позивачем до стягнення пені у загальному розмірі 35  151,17 грн (за період з 10.09.2022 по 10.03.2023) грн., 3% річних у розмірі 2   109,07 грн. (за період з 10.09.2022 по 10.03.2023) та інфляційних втрат у розмірі 12  861,45 грн. нарахованих за порушення виконання своїх грошових зобов`язань перед позивачем за договором є арифметично вірними у зв`язку з чим підлягають задоволенню. 
Висновки суду апеляційної інстанції.
Відповідно до ч. 1 ст. 277 ГПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:
1) нез`ясування обставин, що мають значення для справи;
2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;
3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи;
4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
У даному випадку, судом першої інстанції нез`ясовано обставин, що мають значення для справи, тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції підлягає частковому скасуванню з прийняттям нового рішення про задоволення позову.
Відповідно до ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається: 1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; 2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 129, 232, 233, 236, 240, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд –
П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Великодолинське» - задовольнити.
Рішення Господарського суду Одеської області від 21.08.2023 у справі №    916/2384/23 – скасувати частково та ухвалите нове рішення.
Позов задовольнити.
Стягнути з Фізичної особи-підприємця Бондаренко Ігоря Михайловича на користь Комунального підприємства «Великодолинське» 140  990,96 грн основного боргу, 12861,45 грн інфляційних нарахувань, 2   109,07 грн 3% річних, 35  151,17 пені, 6000,00 грн. неустойки та 2956,69 грн. судового збору.
Стягнути з Фізичної особи-підприємця Бондаренко Ігоря Михайловича на користь Комунального підприємства «Великодолинське» витрати по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги у сумі 4435,50 грн.
Доручити Господарському суду Одеської області видати відповідний наказ з дотриманням Закону України «Про виконавче провадження» щодо вимог до виконавчого документу.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у строки, передбачені статтею 288 ГПК України.

Головуючий суддя                                                                                І.Г. Філінюк 

Суддя                                                                                                    О.Ю. Аленін

Суддя                                                                                                    К.В. Богатир