ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/246/24 Справа № 201/973/23 	  	Суддя у 1-й інстанції - Антонюк О. А. Суддя у 2-й інстанції - Городнича В. С.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2024 року                                                                м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

               головуючого – Городничої В.С.,
               суддів – Петешенкової М.Ю., Лопатіної М.Ю.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у м.Дніпрі цивільну справу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 16 червня 2023 року у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором і судових витрат,- 

В С Т А Н О В И Л А:

       У січні 2023 року позивач - АТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з вищезазначеним позовом (а.с.1-35), посилаючись на те, що відповідач ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ “Приватбанк” з метою отримання банківських послуг у зв`язку з чим підписав заяву №б/н від 15.06.2020 року, згідно з якою отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на кредитній картці. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, які викладені на банківському сайті, складають між ним та Банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом в заяві. АТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредиту. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, іншими витратами відповідно до умов договору, отже, належним чином зобов`язання за договором не виконав.У зв`язку з порушенням зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 27.11.2022 року має заборгованість в загальній сумі 61142, 35 грн, яка складається з наступного: заборгованість за тілом кредиту – 51621,85 грн, заборгованість за нарахованими відсотками – 3346,60 грн, заборгованість за простроченими відсотками – 3173,90 грн, заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України - 0,00 грн, нараховано пені - 0,00 грн, нараховано комісії - 0,00 грн. 
       На підставі викладеного банк просив стягнути з відповідача на свою користь вказану вище заборгованість за кредитним договором та судові витрати.
       Рішенням Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 16 червня 2023 року позовні вимоги АТ КБ “Приватбанк” до ОСОБА_1 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором і судових витрат— задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість по кредитному договору №б/н від 15 червня 2020 року станом на 27 листопада 2022 року в сумі 61 142 грн 35 коп, з яких 1) заборгованість по тілу кредиту – 51 621 грн 85 коп (заборгованість за простроченим тілом кредиту), 2) заборгованість за нарахованими відсотками – 3 346 грн 60 коп, 3) заборгованість за простроченими відсотками за користування кредитом – 6 173 грн 90 коп, 4) заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України – 00 грн 00 коп, 4) пеня за несвоєчасність сплати боргу – 00 грн 00 коп і 5) комісії – 00 грн 00 коп.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» витрати на судовий збір в сумі 2 684 грн 00 коп.
       Не погодившись з таким рішенням суду, представник відповідача звернувся з апеляційною скаргою (а.с. 83-86), в якій, посилаючись на незаконність та обгрунтованість рішення суду, яке прийнято без повного, всебічного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи, висновки суду не відповідають обставинам справи та на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
       Позивач скористався правом та подав відзив на апеляційну скаргу, в якому прохав у задоволенні апеляційною скарги відмовити у повному обсязі, рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 16 червня 2023 року залишити без змін.
       Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
       Згідно з ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
       Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
       Судом встановлено, що 15.06.2020 року ОСОБА_1 підписав з позивачем анкету-заяву про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг у Приватбанку (а.с. 11-18). 
       На підтвердження позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» надано копію заяви ОСОБА_1 про приєднання до Умов та Правил надання послуг від 15.06.2020 року, за змістом якої сторони погодили, зокрема, основні умови кредитування відновлювальної кредитної лінії з кредитним лімітом 75000,00 грн для карт Універсальна Gold, строком кредиту 12 місяців з пролонгацією, процентною ставкою для карт Універсальна Gold на рівні 42,0% річних (а.с. 11-18).
       Зазначена вище заява позичальника містить текст про погодження споживача з Умовами та Правилами надання банківських послуг, але не конкретизовано яка саме редакція Умов та Правил надання банківських послуг погоджена споживачем.
Крім того, позивачем на підтвердження своїх позовних вимог було надано розрахунок заборгованості за кредитним договором (а.с. 6-7); Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» (а.с. 22); Довідку про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки (а.с.9); Довідку про надання відповідачу кредитних карток (а.с. 10); Паспорт споживчого кредитування (а.с. 19-22) та виписку по рахунку відповідача (а.с. 8).
       Згідно розрахунку заборгованості по кредитному договору б/н від 15 червня 2020 року станом на 27 листопада 2022 року в сумі 61 142 грн 35 коп, з яких: 1) заборгованість по тілу кредиту – 51 621 грн 85 коп. (заборгованість за простроченим тілом кредиту), 2) заборгованість за нарахованими відсотками – 3 346 грн 60 коп, 3) заборгованість за простроченими відсотками за користування кредитом – 6 173 грн 90 коп, 4) заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України – 00 грн 00 коп, 4) пеня за несвоєчасність сплати боргу – 00 грн 00 коп і 5) комісії – 00 грн 00 коп.
       Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства.
       Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
       Згідно ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.
       Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
       Виходячи з викладеного, встановивши отримання позичальником грошових коштів в сумі 51 621,85 грн, що підтверджується випискою з особового рахунку (а.с. 8) та не спростовано відповідачем будь-якими належними та допустимими доказами, а тому суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про наявність підстав для стягнення з ОСОБА_1 на користь банку заборгованості за тілом кредиту у розмірі 51 621,85 грн.
       Приймаючи до уваги, що банком надано суду заяву позичальника ОСОБА_1 про приєднання до Умов та Правил надання послуг від 15.06.2020 року, яка підписана сторонами та містить погоджені умови, зокрема, щодо розміру відсотків за користування кредитом з використанням картки Універсальна Gold на рівні 42,0% річних (а.с. 11-18); враховуючи, що відповідачем не заперечувався факт підписання вказаної заяви, відкриття банківського рахунку, отримання банківської картки та користування кредитним лімітом, - колегія дійшла висновку про наявність підстав для стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за простроченими відсотками за користування кредитом в сумі 9 520,50 грн.
       Зазначена вище заборгованість по відсотками за користування кредитом підтверджується наданими позивачем випискою з особового рахунку та детальним розрахунком заборгованості, який складений у зручній табличній формі, арифметично правильний та не спростований відповідачем (а.с. 6-7,8).
       Нарахування відсотків за користування кредитом здійснювалось банком у межах погодженої сторонами відсоткової ставки, тобто у межах 42,0% річних (3,5% на місяць).
       Відповідно до виписки з особового рахунку, ОСОБА_1 користувався кредитним лімітом з червня 2020 року по листопад 2022 року, здійснюючи перекази коштів, зняття готівки у банкоматі, поповнення мобільного рахунку, розрахунки у відділеннях магазинів, ресторану, що також свідчить про визнання відповідачем умов кредитного договору від 15.06.2020 року (а.с. 11-18).
       Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, обставини по справі, перевірив доводи і надав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону.
       Доводи про те, що судом не застосовано положення ст.280-283 ЦПК України, колегія суддів не бере до уваги, оскільки, як видно з матеріалів справи, відповідач про дату та час слухання справи повідомлявся належним чином, що підтверджується відповідними доказами, а тому апелянт не був позбавлений можливості подати до суду відзив на позов, з викладенням заперечень, щодо позовних вимог. 
       Разом з тим, апелянт не скористався наданим йому правом. Крім того, в ухвалі про відкриття провадження судом було роз`яснено, що у разі неподання відзиву у встановлений строк без поважних причин, суд виріше спір за наявними матеріалами справи. 
       Доводи, щодо відсутності погодження апелянта з Тарифами та Умовами надання банківських послуг колегія суддів відхиляє, оскільки вони спростовуються змістом Заяви №б/н від 15.06.2020 року, яка є предметом розгляду у даній справи.
       Доводи апеляційної скарги, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки такі доводи є безпідставними, не спростовують обґрунтованих висновків суду щодо наявності підстав для задоволення позову, та зводяться до викладення обставин справи із наданням особистих коментарів, особистим тлумаченням норм матеріального права, що має за мету задоволення апеляційної скарги, а не спростування висновків суду першої інстанції.
       Апелянт не скористався наданими йому правами, не обґрунтував свої доводи апеляційної скарги, не надав суду доказів на їх підтвердження, а згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачений цим Кодексом випадках, а відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана надати суду докази на підтвердження своїх вимог або заперечень.
       Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
       Згідно з ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судові рішення – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
       Доводи, приведені в апеляційній скарзі зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду 1 інстанції, яким у досить повному обсязі з`ясовані права та обов`язки сторін, обставини справи, доводи сторін перевірені і їм дана належна оцінка. Порушень норм матеріального та процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування чи зміни рішення – не встановлено, тому апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду відповідає вимогам ст. 263, 264 ЦПК України, і його слід залишити без змін.
       Керуючись ст.ст. 7, 367, 369, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів, -
       
                                       П О С Т А Н О В И Л А:

       Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - залишити без задоволення.
       Рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 16 червня 2023 року - залишити без змін.
       Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

       Головуючий                                                                 В.С.Городнича

       Судді:                                                                        М.Ю.Петешенкова

                                                                               М.Ю. Лопатіна