Справа №591/6219/23 	Головуючий у суді 1-ї інстанції - І.В.Клімашевська	
Номер провадження 33/816/200/24 	Суддя-доповідач Рунов В. Ю. 	
Категорія  130 КУпАП  	  	

ПОСТАНОВА
Іменем України

11 січня 2024 року суддя Сумського апеляційного суду Рунов В. Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми справу про адміністративне правопорушення № 591/6219/23 за апеляційною скаргою захисника РУДНЄВА Є. Г. на постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 27.07.2023, якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , 
визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,
учасників провадження в справі про адміністративне правопорушення: 
захисника – адвоката Руднєва Є. Г., 
установив:

В поданій апеляційній скарзі захисник РУДНЄВ Є. Г. просить скасувати постанову судді, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях його підзахисного події і складу правопорушення, оскільки справу було розглянуто у відсутність ОСОБА_2 за наявності поданого клопотання про відкладення судового розгляду, чим порушено право на захист. При цьому в провадженні суду на розгляді перебували ще два протоколи відносно ОСОБА_2 , а тому останній мав право на об`єднання матеріалів в порядку ст. 36 КУпАП, чого був безпідставно позбавлений. Підзахисний не повідомлявся судом про дату, час та місце судового розгляду, стан його підзахисного пов`язаний з хворобою на цукровий діабет, що безпідставно розцінене як наявність ознак сп`яніння.
Постановою судді Зарічного районного суду м. Суми від 27.07.2023 ОСОБА_2   визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і на нього накладене стягнення у виді штрафу на користь держави в сумі 17000 грн, з позбавленням права керування т/з на строк 1 рік. Стягнуто на користь держави судовий збір в сумі 536,80 грн.
Згідно постанови, 13.07.2023 о 12:40 ОСОБА_2 в м. Суми вул. Харківська біля буд. 5/1 керував т/з Daewoo Lanos, д. н. з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме звужені зиниці, що не реагують на світло, неприродня блідість шкіри обличчя, підвищена млявість мови, рухів. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в установленому законом порядку відмовився,  чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР.
Відповідно ч. 1 ст. 285 КУпАП, постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи і копія цієї постанови протягом 3-х днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено, а згідно ч. 2 ст. 294 цього Кодексу постанова судді може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення; апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі – Конвенція) містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, та з боку держави не повинно чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.
У рішенні від 28.01.2021 у справі «Кушнір проти України» ЄСПЛ, констатуючи порушення п. 1 ст. 1 Конвенції, зазначив, «…що право на доступу до суду передбачає право на отримання належного повідомлення про судові рішення, особливо у випадках, коли апеляційна скарга може бути подана у конкретно встановлений строк. Заявник не був присутній у судовому засіданні суду першої інстанції, оскільки засідання проводилося на підставі письмових доводів сторін і, таким чином, без їхнього виклику; отже, заявник не знав зміст постанови, прийнятої за результатами розгляду його позову, у тому числі наведене судом обґрунтування. Це означає, що він не зміг би оскаржити постанову своєчасно, не маючи її паперової копії…» (п. 30-32).
Враховуючи, що ОСОБА_2 27.07.2023 не був присутнім під час прийняття суддею рішення, відомості про отримання останнім копії постанови в матеріалах справи відсутні, 27.09.2023 захисник Руднєв Є. Г. ознайомився з матеріалами справи, з апеляційною скаргою звернувся 28.09.2023, що підтверджується трекінгом поштових відправлень, то строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, оскільки цей процесуальний термін пропущений з поважних (об`єктивних) причин.
Вислухавши доводи захисника Руднєва Є. Г., який підтримав апеляційну скаргу та просив скасувати постанову судді, а провадження у справі закрити через відсутність події і складу правопорушення, перевіривши матеріали справи і дослідивши доводи поданої апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Зокрема, розглянувши протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 264060 від 13.07.2023, суддя суду першої інстанції цілком правильно дійшов висновку, що водій ОСОБА_2 керував т/з із ознаками наркотичного сп`яніння та відмовився від проходження огляду на стан сп?яніння в установленому порядку, що відповідає фактичним обставинам справи, належним чином умотивовано і об`єктивно підтверджується доказами у справі, а саме:
?  письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 і ОСОБА_4 , згідно яких  вони 13.07.2023 близько 12:40, виїзжаючи з двору на дорогу зупинились за т/з Daewoo Lanos, д. н. з. НОМЕР_1 , так як водій даного т/з створив затор, побачили, що водій даного т/з перебуває з ознаками наркотичного або алкогольного сп`яніння, зателефонували до поліції (а. с. 3,4);
?  відеозаписом з нагрудної камери поліцейських, згідно якого ОСОБА_2 не заперечував, що керував т/з, виявлення у останнього сукупності ознак алкогольного і наркотичного сп`яніння, відмови від проходження огляду в зв`язку із виявленими ознаками в найближчому медичному закладі (а. с. 7).
Доказами у справі є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суддя встановлює наявність чи відсутність правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, які установлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до відповідальності, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису тощо (ч. 1 ст. 251 КУпАП).
Оцінюючи кожен наведений вище доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих зібраних доказів – з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, апеляційний суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП), не убачає будь-яких підстав не довіряти цим доказам. При цьому, досліджуючи під час апеляційного розгляду письмові пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на предмет їх достовірності і допустимості, апеляційний суд вважає за можливе використати їх як докази вини ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, оскільки ці письмові пояснення містять фактичні дані, на основі яких встановлюється певний юридичний факт і їх зміст об`єктивно узгоджується та співпадає з іншими безпосередньо дослідженими доказами в справі. Письмові пояснення цих свідків не є єдиними або ж вирішальними доказами для притягнення ОСОБА_2 до відповідальності, ці пояснення не є більш значущими, ніж інші безпосередньо досліджені в судовому засіданні докази, які є достатньо вагомими для визнання особи винуватою, і лише об`єктивно та органічно доповнюють останні у їх сукупності. 
Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових чи підзаконних нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки учасників дорожнього руху, у тому числі осіб, які керують т/з, і встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, тому у протоколі та у постанові присутнє посилання на порушення ОСОБА_2 вимог п. 2.5 ПДР, згідно яких водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану сп`яніння, процедура якого закріплена у ст. 266 КУпАП, розділі Х «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», розділах І-ІІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» і «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду».
Направлення особи для огляду на стан сп`яніння і проведення такого огляду здійснюється в порядку, визначеному КМУ, а згідно вимог ч. 2-3 ст. 266 КУпАП огляд водія, зокрема на стан сп`яніння, проводиться: 1) поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення; 2) у закладі охорони здоров`я (у разі незгоди водія на проведення огляду на стан сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами), не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення в присутності поліцейського. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан сп`яніння затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан сп`яніння в інших закладах забороняється.
Разом з тим, відповідно п. 12 розділу ІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», у разі наявності підстав вважати, що водій т/з перебуває у стані наркотичного сп`яніння, згідно з ознаками, визначеними в п. 4 розділу I цієї Інструкції,  поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. При цьому згідно п. 7, 8 розділу ІІІ цієї Інструкції проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове. Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння.
Питання встановлення первинно наявності (чи відсутності) ознак стану сп`яніння, які є підставами для проведення огляду водія т/з, відноситься виключно до компетенції поліцейського, відповідно п. 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», огляду на стан сп`яніння підлягають водії т/з, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану, а тому доводи захисника Руднєва Є. Г. з приводу того, що його підзахисний хворіє на цукровий діабет та у зв`язку з цією хворобою має схожі  симптоми з ознаками сп`яніння не є слушними. 
Таким чином, ОСОБА_2 ,  як особа, яка в цей день керувала транспортним засобом і щодо якого були підстави вважати, що він перебуває у стані наркотичного сп`яніння, повинен був пройти відповідний огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, тому зазначена вище вимога поліцейського є законною і обґрунтованою, оскільки незалежно від причин зупинки т/з, водій в усякому випадку не мав права ігнорувати вимоги п. 2.5 ПДР, так як «будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі» (рішення ЄСПЛ від 29.06.2007 у справі «О`Галлоран та Франціє проти Сполученого Королівства» (O’Halloran and Francis v. the United Kingdom), заяви № 15809/02 і № 25624/02), у зв`язку з чим апеляційний суд вважає, що працівником поліції при складанні у відношенні ОСОБА_2   протоколу про адміністративне правопорушення дотримані в повному обсязі усі вимоги процесуальних норм, права та законні інтереси останнього. При цьому вказаний вище протокол про адміністративне правопорушення містить всі обов`язкові елементи, які закон встановлює до змісту протоколу (ст. 256 КУпАП), зокрема суть правопорушення (об`єктивна сторона) – відмова особи, яка керує т/з, від проходження відповідно встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, конкретний пункт ПДР – 2.5 і нормативно-правовий акт, який передбачає відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП, свідки відмови, тощо. Даний протокол підписаний ОСОБА_2 . 
Що ж стосується доводів апеляційної скарги захисника про порушення судом першої інстанції права на захист, оскільки справа була розглянута у відсутність ОСОБА_2 , то такі не приймаються до уваги з огляду на наступне.
Відповідно ст. 268 КУпАП, за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Розгляд справи відносно ОСОБА_2 відбувся в день, зазначений в протоколі про адміністративне правопорушення, тобто 27.07.2023, про що ОСОБА_2 було достеменно відомо, оскільки згідно відеозапису з нагрудних камер працівник поліції роз`яснював йому дату, час та місце, де відбудеться судовий розгляд, при цьому останній був ознайомлений зі змістом протоколу, про що свідчить його власноручний підпис.
ОСОБА_2 , знаючи про те, що в провадженні суду на розгляді перебуває стосовно нього справа про адміністративне правопорушення, об`єктивно міг і повинен був знайти можливість прийняти участь в її розгляді або ж скористатися своїм правом на відкладення судового розгляду за наявності для цього об`єктивних причин, чого зроблено не було. При цьому доводи захисника про ігнорування суддею суду першої інстанції поданого ним клопотання про відкладення судового розгляду є такими, що спростовуються матеріалами провадження.
Апеляційний суд звертає увагу на те, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, повинна добросовісно використовувати надані їй процесуальні права, не зловживати ними та зобов`язана демонструвати готовність брати участь у судовому розгляді і утримуватися від використання методів, які пов`язані зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби, передбачені законом, для прискорення процедури слухання.
Крім того, апеляційний суд додатково наголошує, що під час апеляційного перегляду особі, яка притягається до адміністративної відповідальності було забезпечено всі можливості для захисту, зокрема, надано можливість обґрунтувати свою невинуватість відповідними доказами, поясненнями свідків, яким він, маючи захисника, не скористався, будь-яких доказів на спростування встановлених судом першої інстанції обставин не надав.
Доводи захисника щодо не об`єднання в одне провадження протоколів про адміністративне правопорушення, складених відносно ОСОБА_2 , які перебували одночасно на розгляді в суді, на що останній вказує в апеляційній скарзі, ніяким чином не вплинуло на повноту і об`єктивність розгляду протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП, та не є підставою для скасування постанови.
Будь-яких інших обґрунтованих доводів, які б підтверджували порушення вимог чинного законодавства при розгляді судом першої інстанції даної справи про адміністративне правопорушення у скарзі не наведено та доказів на спростування висновків судді районного суду апеляційному суду не надано.
Суддя суду першої інстанції не вийшла за межі зазначених у протоколі обставин, розглянувши справу на підставі наданих сторонами (у тому числі й уповноваженою особою національної поліції, яка склала протокол про адміністративне правопорушення – ч. 2 ст. 251, ст. 255 КУпАП) та досліджених у судовому засіданні доказів, достатніх у своїй сукупності і взаємозв`язку для доведення вини ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. При розгляді справи в повному обсязі дотримані положення ст. 268, 279, 280 КУпАП, постанова судді є законною, обґрунтованою і належним чином умотивованою, тому вона підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга – без задоволення.
Керуючись ст. 294 КУпАП, 

постановив:

Поновити захиснику РУДНЄВУ Є. Г. строк на апеляційне оскарження постанови судді Зарічного районного суду м. Суми від 27.07.2023.
Постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 27.07.2023 відносно ОСОБА_5 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника РУДНЄВА Є. Г. на цю постанову – без задоволення.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя 	  В. Ю. Рунов