ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 528/932/22  Номер провадження 22-ц/814/441/24	Головуючий у 1-й інстанції  Вітківський  М.О.  Доповідач ап. інст. Абрамов П. С.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2024 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Головуючого судді: Абрамова П.С.,
Суддів: Лобова О.А., Триголова В.М.,
за участю секретаря судового засідання - Сальної Н.О.,
розглянувши в порядку спрощеного провадження з повідомленням учасників справи апеляційну  скаргу  ОСОБА_1 на рішення Гребінківського районного суду Полтавської області від 01 червня 2023 року
у справі за позовом ОСОБА_2   до ОСОБА_1 про виділення часток із складу земельних ділянок
УСТАНОВИВ:
коротко змісту позовних вимог і рішення суду першої інстанції;
06 жовтня 2022 року ОСОБА_2 звернувся до Гребінківського районного суду Полтавської області із вказаним позовом, відповідно до якого прохав суд:
виділити в натурі йому, ОСОБА_2 , 1/4 частку земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка становить площу 0,7966 га, кадастровий номер 5320885300:00:002:0151, із загальної площі земельної ділянки 3,1862 га, кадастровий номер 5320885300:00:002:0066, що розташована на території Стукалівської сільської ради Гребінківського району Полтавської області, відповідно до Технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (код згідно КВЦПЗ 01.01.) площею 3,1862 га, виготовлену ФОП ОСОБА_3 у 2019 році, належну йому на підставі рішення Гребінківського районного суду Полтавської області від 20.06.2018 у справі № 528/373/18, припинивши при такому виділі право спільної часткової власності;
виділити в натурі йому, ОСОБА_2 , 1/4 частку земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка становить площу 0,7349 га, кадастровий номер 5320885300:00:002:0153, із загальної площі земельної ділянки 2,9396 га, кадастровий номер 5320885300:00:002:0069, що розташована на території Стукалівської сільської ради Гребінківського району Полтавської області, відповідно Технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (код згідно КВЦПЗ 01.01.) площею 3,9396 га, виготовлену ФОП ОСОБА_3 у 2019 році, належну йому на підставі рішення Гребінківського районного суду Полтавської області від 20.06.2018 у справі №528/373/18, припинивши при такому виділі право спільної часткової власності.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що він позбавлений можливості здійснювати своє право власності на належні йому частині у вказаних земельних ділянках, провести державну реєстрацію права власності на них, а тому вимушений звернутися до суду з даним позовом про виділ в натурі земельних ділянок.

Рішенням Гребінківського районного суду Полтавської області від 01 червня 2023 року позов ОСОБА_2   до ОСОБА_1 про виділення часток із складу земельних ділянок – задоволено.
Виділено в натурі ОСОБА_2  1/4 частку земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка становить площу 0,7966 га, кадастровий номер 5320885300:00:002:0151, із загальної площі земельної ділянки 3,1862 га, кадастровий номер 5320885300:00:002:0066, що розташована на території Стукалівської сільської ради Гребінківського району Полтавської області, відповідно до Технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (код згідно КВЦПЗ 01.01.) площею 3,1862 га, виготовлену ФОП ОСОБА_3 у 2019 році, належну ОСОБА_2  на підставі рішення Гребінківського районного суду Полтавської області від 20.06.2018 року по справі № 528/373/18, припинивши при такому виділі право спільної часткової власності.
Виділено в натурі ОСОБА_2   1/4 частку земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка становить площу 0,7349 га, кадастровий номер 5320885300:00:002:0153, із загальної площі земельної ділянки 2,9396 га, кадастровий номер 5320885300:00:002:0069, що розташована на території Стукалівської сільської ради Гребінківського району Полтавської області, відповідно Технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (код згідно КВЦПЗ 01.01.) площею 3,9396 га, виготовлену ФОП ОСОБА_3 у 2019 році, належну ОСОБА_2  на підставі рішення Гребінківського районного суду Полтавської області від 20.06.2018 року по справі № 528/373/18, припинивши при такому виділі право спільної часткової власності.
коротко змісту вимог апеляційної скарги; узагальнених доводів особи, яка подала апеляційну скаргу;
Із вказаним рішенням не погодилась відповідач ОСОБА_1 та оскаржила його в апеляційному порядку.
Прохала рішення місцевого суду скасувати, а позовну заяву залишити без розгляду за відсутності предмета спору. 
Вказувала, що спірна земельна ділянка вже була поділена рішенням Гребінківського районного суду від 03.09.2019 у справі № 528/163/19 та земельні ділянки мають нові кадастрові номери.
Також, зазначала, що при зверненні до суду позивач не вказав у позовній заяві ціну позову та не сплатив судовий збір за всі позовні вимоги. За формою та змістом позовна заява не відповідала вимогам закону.
узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи;
Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив.
В заяві від 14.12.2023 представник позивача, адвокат Потапенко А.М., прохав справу розглянути за їх відсутності.
встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини, а також обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносини; доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції; мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу;
Місцевим судом установлено, що рішенням Гребінківського районного суду Полтавської області від 20 червня 2018 року у справі № 528/373/18 визнано за  ОСОБА_1  право власності на 3/4 частки земельної ділянки площею 2,9396 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 5320885300:00:002:0069, що розташована на території Стукалівської сільської ради Гребінківського району Полтавської області та належала померлій ОСОБА_4 згідно Державного акту на право власності на землю, виданого Стукалівською сільською радою народних депутатів 28 листопада 2002 року, IV-ПЛ № 013125 та зареєстрованого у книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 249, та 3/4 частки земельної ділянки площею 3,1862 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 5320885300:00:002:0066, що розташована на території Стукалівської сільської ради Гребінківського району Полтавської області та належала померлій ОСОБА_4 згідно Державного акту на право власності на землю, виданий Стукалівською сільською радою народних депутатів 28 листопада 2002 року, IV-ПЛ № 013125 та зареєстрованого у книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 249. (а.с. 10-13).
Цим же рішенням Гребінківського районного суду Полтавської області від 20 червня 2018 року № 528/373/18 також визнано за  ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом право власності на 1/4 частину земельної ділянки площею 2,9396 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 5320885300:00:002:0069, що розташована на території Стукалівської сільської ради Гребінківського району Полтавської області та належала померлій ОСОБА_4 , та 1/4 частину земельної ділянки площею 3,1862 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 5320885300:00:002:0066, що розташована на території Стукалівської сільської ради Гребінківського району Полтавської області та належала померлій ОСОБА_4 (а.с. 10-13).
На виконання вказаного судового рішення ОСОБА_2 зареєстрував за собою право власності на 1/4 частину земельної ділянки з кадастровим номером 5320885300:00:002:0066, що підтверджується витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 09.03.2023 (а.с. 107)
На підставі технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (код згідно з КВЦПЗ - 01.01), площею 2,9396 га, а також технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (код згідно КВЦПЗ - 01.01.) площею 3,1862 га між ОСОБА_1  та ОСОБА_2  проведено поділ спадкових земельних ділянок пропорційно часткам. Дані Технічні документації містять Схеми поділу земельних ділянок та Викопіювання з кадастрової карти, де Ділянки № 1 відводяться ОСОБА_2 , а Ділянки № 2 - ОСОБА_1 (а.с. 14-17)
Також, місцевим судом установлено, що заочним рішенням Гребінківського районного суду Полтавської області від 03.09.2019 у справі № 528/163/19   ОСОБА_1 виділено в натурі 3/4 частки земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка становить площу 2,3896 га, кадастровий номер 5320885300:00:002:0150, з загальної площі земельної ділянки 3,1862 га, кадастровий номер 5320885300:00:002:0066, що розташована на території Стукалівської сільської ради Гребінківського району Полтавської області, відповідно до Технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (код згідно КВЦПЗ - 01.01.) площею 3,1862 га, виготовлену ФОП ОСОБА_3 у 2019 році, належну ОСОБА_1 на підставі рішення Гребінківського районного суду Полтавської області від 20.06.2018 року по справі № 528/373/18, припинено при такому виділі право спільної часткової власності, а також виділено в натурі 3/4 частки земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка становить площу 2,2047га, кадастровий номер 5320885300:00:002:0152, із загальної площі земельної ділянки 2,9396 га, кадастровий номер 5320885300:00:002:0069, що розташована на території Стукалівської сільської ради Гребінківського району Полтавської області, відповідно Технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (код згідно КВЦПЗ - 01.01.) площею 3,9396 га, виготовлену ФОП ОСОБА_3 у 2019 році, належну ОСОБА_1 на підставі рішення Гребінківського районного суду Полтавської області від 20.06.2018 року по справі № 528/373/18, припинено при такому виділі право спільної часткової власності. (а.с. 18-21)
На підставі вказаного рішення суду від 03.09.2019 у справі № 528/163/19 ОСОБА_1 зареєструвала в Єдиному державному реєстрі речових прав на нерухоме майно своє право власності на виділені їй в натурі частки земельних ділянок. (а.с. 31-35)
Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 щодо виділення в натурі належних йому на підставі рішення Гребінківського районного суду Полтавської області від 20.06.2018 у справі № 528/373/18 часток земельних ділянок та припинення права спільної часткової власності, місцевий суд виходив з того, що ОСОБА_2 позбавлений можливості зареєструвати своє право власності на 1/4 частку земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка становить площу 0,7966 га, кадастровий номер 5320885300:00:002:0151, із загальної площі земельної ділянки 3,1862 га, кадастровий номер 5320885300:00:002:0066, та на 1/4 частку земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка становить площу 0,7349 га, кадастровий номер 5320885300:00:002:0153, із загальної площі земельної ділянки 2,9396 га, кадастровий номер 5320885300:00:002:0069, а тому майнові права позивача підлягають захисту в судовому порядку.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення місцевого суду в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків. 
Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (частина перша статті 15 ЦК України).
Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 16 ЦК України).
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України).
У статті 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.
Поняття, зміст права власності та його здійснення закріплено у статтях 316, 317, 319 ЦК України, аналіз яких свідчить, що право власності має абсолютний характер, його зміст становлять правомочності власника з володіння, користування і розпорядження належним йому майном. Забезпечуючи всім власникам рівні умови здійснення своїх прав, держава гарантує власнику захист від порушень його права власності з боку будь-яких осіб.
За загальним правилом власник самостійно користується, володіє та розпоряджається своїм майном. Володіння та розпорядження об`єктом спільної власності (часткової чи сумісної) має свої особливості.
Згідно із статтею 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно), тобто право спільної власності - це право власності кількох суб`єктів на один об`єкт.
Відповідно до статті 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.
Право спільної часткової власності - це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле.
Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно в цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними процентами від цілого чи у дробовому вираженні.
Відповідно до частин першої, другої статті 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.
Частиною третьою статті 358 ЦК України передбачено, що кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.
Відповідно до положень частин першої, другої статті 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.
Співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації (частини перша, третя статті 364 ЦК України).
У постанові Верховного Суду від 06 жовтня 2021 року у справі № 336/1136/19 зазначено, що «…виділ частки зі спільного майна - це перехід частини цього майна у власність учасника спільної власності пропорційно його частці в праві спільної власності та припинення права спільної часткової власності на відповідне майно. Шляхом виділу частки у майні припиняється спільна часткова власність, і особа стає власником виокремленого майна»; «Аналіз змісту статей 356, 367, 364 ЦК України свідчить, що поняття «поділ» та «виділ» не є тотожними. Так, при поділі майно, що знаходиться у спільній частковій власності, розподіляється між усіма співвласниками, і правовідносини спільної часткової власності припиняються. Натомість при виділі частки правовідносини спільної часткової власності, як правило, зберігаються, а припиняються лише для співвласника, частка якого виділяється».
Вид майна, що перебуває у спільній частковій власності, впливає на порядок виділу з нього частки.
Частиною першою статті 86 ЗК України передбачено, що земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність).
Відповідно до частин першої, третьої статті 88 ЗК України володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. Учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки із  складу земельної ділянки як окремо, так і разом з іншими учасниками, які вимагають виділення, а у разі неможливості виділення частки - вимагати відповідної компенсації.
При вирішенні спору про поділ в натурі земельної ділянки, визначаючи варіанти такого поділу, суд повинен виходити з розміру часток кожного зі співвласників на нерухоме майно, наявності порядку користування земельною ділянкою, погодженого власниками або визначеного на підставі відповідного договору, оформленого у встановленому законом порядку. Якщо суд установить, що співвласники визначили порядок користування й розпорядження земельною ділянкою, для зміни якого відсутні підстави, він ухвалює рішення про застосування саме такого варіанту поділу. Якщо ж відсутній погоджений або встановлений порядку користування земельною ділянкою, то суд здійснює поділ в натурі земельної ділянки з дотриманням розміру часток кожного співвласника у нерухомому майні та забезпеченням вільного користування кожним зі співвласників належним йому майном. 

Щодо наявності підстав для закриття провадження у справі.   
Відповідно до ч. 3 ст. 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр»  Державна реєстрація земельних ділянок здійснюється за заявою: власника земельної ділянки, користувача земельної ділянки державної чи комунальної власності (у разі поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок) або уповноваженої ними особи.
Відповідно до пункту 10 статті 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» у разі поділу земельної ділянки державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, на підставі заяви про державну реєстрацію земельних ділянок, які утворилися в результаті такого поділу. 

Місцевий суд вірно встановив, що заочним рішенням Гребінківського районного суду Полтавської області від 03.09.2019 у справі № 528/163/19 (що набрало законної сили 15.10.2019) ОСОБА_1 виділено в натурі належні їй частки (3/4) в спільному майні - в земельних ділянках з кадастровими номерами 5320885300:00:002:0066, 5320885300:00:002:0069 із присвоєнням кадастрових номерів новим земельним ділянкам: 5320885300:00:002:0150 та 5320885300:00:002:0152, тобто здійснено поділ, та припинив право спільної часткової власності із ОСОБА_2 на земельні ділянки з кадастровими номерами 5320885300:00:002:0066, 5320885300:00:002:0069. 
ОСОБА_1 здійснила реєстрацію права власності на виділені їй в натурі земельні ділянки, про що зроблено запис в Єдиному державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.
Об’єкти поділу перестали існувати з дати виділення ОСОБА_1 окремих новостворених земельних ділянок із складу цих спільних земельних ділянок та реєстрації останньою права власності на новостворені земельні ділянки.
Таким чином, з дати такої реєстрації ОСОБА_1 вже не є співвласником земельних ділянок з кадастровими номерами 5320885300:00:002:0066 та 5320885300:00:002:0069 та не  може бути відповідачем за вимогами  ОСОБА_2 про виділ в натурі належних йому часток зі складу вказаних земельних ділянок. 
У відповідності з вимогами п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.
Поняття «юридичний спір» має тлумачитися широко, з урахуванням підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, ЄСПЛ зазначив, що відповідно до духу Конвенції поняття «спір про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.
Предмет спору – це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Предмет позову розуміють як певну матеріально-правову вимогу позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.
Підстави позову – це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.
Тобто, правові підстави позову – це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.
Відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а, відповідно, і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.
Суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і на час ухвалення судом першої інстанції судового рішення за умови, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань. (див. постанову Об`єднаної палати КЦС ВС від 20.09.2021 у справі № 638/3792/20).
Доводи апеляційної скарги в частині, що поділ земельних ділянок з кадастровими номерами 5320885300:00:002:0066 та 5320885300:00:002:0069 вже здійснено рішенням суду у справі № 528/163/19 знайшли своє підтверджено. Позивачем не доведено, що між ним та відповідачкою у зв`язку із таким поділом залишилися неврегульовані питання. 
Разом з тим, відсутність предмета спору є підставою для закриття провадження у справі, а не залишення позову без розгляду, як прохала в апеляційній скарзі скаржник.
Інші доводи апеляційної скарги в частині невідповідності позовної заяви вимогам ст. 175 ЦПК України, у тому числі, щодо сплати судового збору, є явно необґрунтованими, оскільки з матеріалів справи вбачається, що позовна заява відповідає вимогам щодо форми і змісту позовної заяви та позивач за подачу позову до суду належним чином сплатив судовий збір. 
висновки за результатами розгляду апеляційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції;
Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково.
Відповідно до ст. 377 ЦПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.        
Враховуючи вищезазначені висновки апеляційного суду, рішення місцевого суду підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України. 
Керуючись п. 4 ч. 1 ст. 374, ст. ст. 377, 381, 382, 383, 384 ЦПК України
УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково. 
Рішення Гребінківського районного суду Полтавської області від 01 червня 2023 року скасувати, а провадження у справі закрити. 
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, яким є Верховний Суд.
У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, строк на касаційне оскарження обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 25 січня 2024 року.

Головуючий суддя                                                          П.С. Абрамов

Судді                 О.А. Лобов

В.М. Триголов