ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2024 року	Львів	Справа № 380/15639/23 пров. № А/857/19576/23	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:                                        Затолочного В.С.,
суддів:                                                  Качмара В.Я., Мікули О.І,
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 25 вересня 2023 року у справі № 380/15639/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області про визнання дій протиправними (рішення суду першої інстанції ухвалене суддею Братичак У.В. в м. Львів Львівської області 25 вересня 2023 року у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження (без виклику учасників справи), дата складення повного тексту судового рішення не зазначена), -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі також – ОСОБА_1 , позивач) звернулася з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі також - ГУ ПФУ у Львівській області, відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі також - ГУ ПФУ в Дніпропетровській області, відповідач 2), в якому просила суд:
- визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ПФУ в Дніпропетровській області від 26 червня 2023 року № 134550000340 про відмову ОСОБА_1 в переведенні на пенсію по віку відповідно до статті 37 Закону України від 16.12.1993 № 3723-XII «Про державну службу» (далі також – Закон № 3723-XII) та пунктів 10, 12 Розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 10.12.2015 № 889-VIII «Про державну службу» (далі також – Закон № 889-VIII) та незарахування до стажу державної служби для призначення пенсії по віку державного службовця відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХII та пунктів 10, 12 Розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VIII період роботи на посадах спеціаліста з 16.09.1991 по 31.12.2004 у Львівському обласному виробничому лісогосподарському об`єднанні «Львівліс»;
- зобов`язати відповідача 1 зарахувати позивачу до стажу державної служби для пенсії по віку відповідно до статті 37 Закону № 3723-XII та пунктів 10, 12 Розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VIII період роботи на посадах спеціаліста з 16.09.1991 по 31.12 2004 у Львівському обласному виробничому лісогосподарському об`єднанні «Львівліс» та перевести ОСОБА_1 на пенсію по віку відповідно до статті 37 Закону № 3723-XII та пунктів 10, 12 Розщділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VIII з 19 червня 2023 року, обчисливши розмір пенсії з урахуванням довідки від 12.06.2023 № 07/851-23 про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менше як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорії посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби за травень 2023 року, яка видана Західним міжрегіональним управлінням лісового та мисливського господарства (далі також – довідка від 12.06.2023 № 07/851-23).
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 25 вересня 2023 року адміністративний позов задоволено.
Не погодившись із ухваленим рішенням, його оскаржив відповідач 1, оскільки вважає оскаржуване рішення безпідставним та необґрунтованим, просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
Свою апеляційну скаргу мотивує тим, що стаж позивача на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, на підставі записів трудової книжки складає 18 років 0 місяців 14 днів (періоди роботи з 05.01.2005 по 18.01.2023), станом на 01.05.2016 - складає 11 років 03 місяці 27 днів. Вказує, що до заяви про перехід на пенсію державного службовця необхідно надати довідку про заробітну плату за 60 календарних місяців, оскільки довідка № 07/851-23 від 12.06.2023 не враховується. Відтак, вважає дії ГУ ПФУ в Дніпропетровській області правомірними.
Тобто вимоги апеляційної скарги обґрунтовані тими ж доводами, що й відзив на позовну заяву.
У відповідь на подану апеляційну скаргу позивач подала відзив, у якому заперечує проти вимог скарги, вважає її безпідставною та необґрунтованою, просить відмовити у задоволенні вимог апелянта, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Відповідач 2 не скористався правом подання відзиву на апеляційну скаргу. Відповідно до частини четвертої статті 304 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі також - КАС України) відсутність відзиву не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Враховуючи те, що апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглядати справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами відповідно до статті 311 КАС України.
Перевіривши за наявними у справі матеріалами доводи, викладені у апеляційній скарзі, правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права і правової оцінки обставин у справі у межах, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів прийшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Львівській області як одержувач пенсії за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі також – Закон № 1058-IV).
Згідно з даними трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 , судом встановлено, що вона містить такі записи про роботу позивача в межах спірного періоду:
- 16.09.1991 – у порядку переведення призначена на посаду економіста 1-ої категорії Львівського обласного виробничого лісогосподарського об`єднання «Львівліс»;
- 15.06.1993 – у порядку переведення призначена на посаду провідного економіста економічного відділу Львівського обласного виробничого лісогосподарського об`єднання «Львівліс»;
- 31.12.2004 – звільнена з роботи у зв`язку з ліквідацією об`єднання;
19.06.2023 позивач звернулася до ГУ ПФУ у Львівській області зі заявою щодо переходу на пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону № 3723-XII та пунктів 10, 12 Розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VIII.
Вказана заява від 19.06.2023 відповідно до екстериторіального принципу розподілу єдиної черги завдань, розглядалася ГУ ПФУ в Дніпропетровській області.
Рішенням від 26.06.2023 № 1345500000340 відповідачем 2 відмовлено позивачу в переведенні на інший вид пенсії, зокрема вказано, що при розгляді всіх наданих документів до заяви, стаж позивача на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, на підставі записів трудової книжки складає 18 років 0 місяців 14 днів (періоди роботи з 05.01.2005 по 18.01.2023), станом на 01.05.2016 - складає 11 років 03 місяці 27 днів. При розгляді заяви про перехід на інший вид пенсії, зокрема пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» необхідно надати довідку про заробітну плату за 60 календарних місяців.
За таких обставин, в переведенні ОСОБА_1 на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» відмовлено, так як розмір пенсії зменшується. При цьому, відповідач вказав, що для застосування довідки від 12.06.2023 № 607/851-23 немає законних підстав, оскільки стаж позивача на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, на підставі записів трудової книжки складає менше 20 років.
Не погоджуючись з таким рішенням відповідача 2, позивач звернулася до суду з цим позовом.
Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що на момент звернення позивача до ГУ ПФУ у Львівській області, у неї були наявні всі умови, які необхідні для переведення її на пенсію за віком, відповідно до статті 37 Закону № 3723-XII та пунктів 10, 12 Розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VIII, а саме необхідний вік та страховий стаж, як загальний, так і на посадах, віднесених до категорій посад державної служби.
Надаючи правову оцінку обставинам справи та доводам апелянта, колегія суддів зазначає наступне.
Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними (частина перша та друга статті 46 Конституції України).
Відповідно до статті 3 Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від 14 січня 1998 року №16/98-ВР право на забезпечення за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням згідно з цими Основами мають застраховані громадяни України, іноземні громадяни, особи без громадянства та члени їх сімей, які проживають в Україні, якщо інше не передбачено законодавством України, а також міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.
Умови і порядок пенсійного забезпечення громадян України визначаються законодавством про пенсійне забезпечення, яке базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, закону про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, закону про недержавне пенсійне забезпечення, законів, якими встановлюються умови пенсійного забезпечення, відмінні від загальнообов`язкового державного пенсійного страхування та недержавного пенсійного забезпечення, міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні (частина перша статті 4 Закону № 1058-IV).
Принципи, правові та організаційні засади забезпечення державної служби, зокрема порядок реалізації права на пенсійне забезпечення державних службовців, визначає Закон України від 10.12.2015 № 889-VIII «Про державну службу» (далі також - Закон № 889-VIII).
Пунктом 2 Розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VIII передбачено, що Закон № 3723-ХІІ втратив чинність, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 розділу XI Закону № 889-VIII.
Відповідно до пункту 10 Розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VIII державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону № 3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Положеннями пункту 12 Розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VIII встановлено, що для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону № 3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Тобто, за наявності в особи станом на 01 травня 2016 року певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01 травня 2016 року на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-XII, але за такої умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 № 622 затверджено Порядок призначення пенсій деяким категоріям осіб (далі також – Порядок № 622), пунктом 2 якого передбачено, що згідно з пунктами 10 і 12 Розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VIII на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-XII мають право особи, які на день набрання чинності Законом № 889-VIII, зокрема, мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону та актами Кабінету Міністрів України.
Для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, стаття 37 Закону № 3723-ХІІ передбачає додаткові умови для наявності права на призначення пенсії державного службовця: певний вік і страховий стаж.
Отже, з аналізу наведених норм вбачається, що обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ після 01.05.2016 є дотримання сукупності вимог, визначених частиною першою статті 37 Закону № 3723-ХІІ і пунктами 10, 12 Розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VIII, а саме щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.
Подібних висновків щодо застосування зазначених норм матеріального права дійшов Верховний Суд у рішенні від 04.04.2018 у зразковій справі № 822/524/18, а також у постановах від 01.12.2020 у справі № 466/6057/17, від 16.12.2021 у справі № 538/804/17, від 22.06.2021 у справі № 308/67/17, від 29.09.2022 у справі № 234/6967/17 та від 29.11.2022 у справі № 431/991/17. 
Механізм обчислення стажу державної служби визначено Порядком обчислення стажу державної служби, затвердженим Постановою Кабінету міністрів України від 25 березня 2016 року № 229 (далі також – Порядок № 229).
Згідно з пунктом 6 Порядку № 229 стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності Законом № 889-VIII обчислюється відповідно до пункту 8 Розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VIII.
Відповідно до пункту 8 Розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VIII стаж державної служби за період роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, встановлених на той час законодавством.
Тобто, стаж державної служби за періоди роботи до 01.05.2016 обчислюється відповідно до законодавства, що діяло раніше, та на тих умовах і в порядку, що були ними передбачені.
Частиною третьою статті 25 Закону № 3723-XII встановлено, що віднесення існуючих посад державних службовців, не перелічених у цій статті, також віднесення до відповідної категорії нових посад державних службовців проводиться Кабінетом Міністрів України за погодженням з відповідним державним органом.
У частині другій вказаної статті закріплено перелік категорій посад державних службовців.
Відповідно до частини першої статті 37 Закону № 3723-XII на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону № 1058-IV, за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону № 1058-IV, у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.
Постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 № 283 затверджено Порядок обчислення стажу державної служби (чинного до набрання законної сили Законом № 889-VIII) (далі також - Порядок № 283), яким визначено посади і ранги, час роботи в яких зараховується до стажу державної служби.
Відповідно до пункту 3 Порядку № 283 до стажу державної служби зараховується період роботи на посадах керівних працівників і спеціалістів державних лісогосподарських об`єднань Міністерства лісового господарства та державних лісогосподарських об`єднань Державного комітету лісового господарства.
Пунктом 5 Порядку № 283 встановлено, що обчислений відповідно до цього Порядку стаж державної служби застосовується для встановлення державним службовцям надбавки за вислугу років, надання додаткових оплачуваних відпусток та призначення пенсії.
Згідно з пунктом 4 Порядку № 283 документом для визначення стажу державної служби є трудова книжка та інші документи, які відповідно до чинного законодавства підтверджують стаж роботи.
Як встановлено судом першої інстанції, згідно записів в трудовій книжці ОСОБА_1 , у межах спірного періоду позивач працювала на таких посадах:
- 16.09.1991 – у порядку переведення призначена на посаду економіста 1-ої категорії Львівського обласного виробничого лісогосподарського об`єднання «Львівліс»;
- 15.06.1993 – у порядку переведення призначена на посаду провідного економіста економічного відділу Львівського обласного виробничого лісогосподарського об`єднання «Львівліс»;
- 31.12.2004 – звільнена з роботи у зв`язку з ліквідацією об`єднання.
Проте, відповідач 2 протиправно, всупереч прямій вказівці пункту 3 Порядку № 283, не зарахував спірний період роботи позивача у Львівському обласному виробничому лісогосподарському об`єднанні «Львівліс» до стажу державної служби.
Враховуючи, що позивач досягла віку, встановленого статтею 26 Закону № 1058-IV, на день набрання чинності Законом № 889-VIII мала більш як 20 років стажу на посадах державної служби, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_1 має право на отримання пенсії на умовах, передбачених статтею 37 Закону № 3723-ХІІ, відповідно до пунктів 10, 12 Розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VIII.
Щодо питання щодо врахування довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця при переведення позивача з одного виду пенсії на інший.
Відповідно до частини третьої статті 45 Закону № 1058-IV переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.
Згідно з пункт 4 Порядку № 622 пенсія державним службовцям призначається з дати звернення, але не раніше дати виникнення права, в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та відповідного рангу за останнім місцем роботи на державній службі, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
При цьому абзацом 6 пункту 4 Порядку № 622 визначено, що за бажанням осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, і які на момент виходу на пенсію не перебувають на державній службі, розмір зазначених в абзацах третьому - п`ятому цього пункту виплат визначається в середніх розмірах відносно визначених законодавством таких виплат за місяць, що передує місяцю звернення за призначенням пенсії, але не раніше травня 2016 року, за відповідною (прирівняною) посадою (посадами) за останнім місцем роботи на державній службі.
Відповідно до пункту 5 Порядку № 622 форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням із Мінсоцполітики.
На виконання вимог Порядку № 622 наказом Міністерства соціальної політики України від 10.05.2017 № 750, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 16.06.2017 за № 766/30634, затверджено Порядок видачі довідок про заробітну плату для призначення пенсій окремим категоріям осіб у разі ліквідації державних органів, у яких особи працювали, а також перейменування (відсутності) їхніх посад (далі також - Порядок № 750).
Відповідно до пункту 7 Порядку № 750 довідка для призначення пенсії видається державним органом, в якому працювала особа, відповідно до пунктів 4, 5 Порядку № 622.
Згідно з пунктом 8 Порядку № 750 для отримання довідки подаються такі документи: заява; документ, що підтверджує відсутність в державному органі посади державної служби, ліквідацію державного органу; довідки з архівної установи, в якій зберігаються документи ліквідованих державних органів, або іншого органу (організації, установи), в якому (якій) зберігаються документи про заробітну плату, про розміри посадового окладу, надбавок за ранг та вислугу років на день звільнення з посади державної служби (припинення державної служби), надбавок до посадового окладу за роботу в умовах режимних обмежень залежно від ступеня секретності інформації, а також інших виплат за їх наявності - у випадку, передбаченому пунктом 6 цього Порядку.
Колегія суддів також звертає увагу, що постановою правління Пенсійного фонду України від 17.01.2017 № 1-3 «Про форми довідок про заробітну плату для призначення пенсії державним службовцям» (далі також – Постанова № 1-3) затверджено такі форми довідок про заробітну плату для призначення згідно з пунктами 10 і 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VIII пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-XII:
- форму довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років);
- форму довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією);
- форму довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби.
Тобто, нормами чинного законодавства встановлено вимоги щодо необхідності подачі довідок для призначення пенсії державного службовця та визначено їх форми.
Зокрема, в додатку 1 Постанови № 1-3 затверджено форму довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років), а в додатку 2 - затверджено форму довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією).
Як вже зазначалось судом, пунктом 5 Порядку № 622 передбачено врахування заробітної плати на підставі довідок, виданих на підставі Постанови № 1-3.
З додатку 1 до Постанови № 1-3 вбачається, що в примітці * довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) зазначено наступне: «Для осіб, які на час звернення за призначенням пенсії не займають посад державної служби, зазначаються посадовий оклад працюючого на відповідній посаді державного службовця, надбавка за відповідний ранг державного службовця та надбавка за вислугу років у відсотках посадового окладу (з урахуванням стажу державної служби особи, яка звертається за призначенням пенсії)».
Так, судом апеляційної інстанції встановлено, що на момент звернення позивача із заявою про переведення на пенсію державного службовця, остання не працювала на посаді державного службовця та отримувала пенсію за віком відповідно до Закону № 1058-IV.
Відтак, враховуючи вимоги абзацу 6 пункту 4 Постанови № 622 та Постанови № 1-3 позивачем для переведення її на пенсію державного службовця були подані довідки, де відображено складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) та про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби.
З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) від 12.06.2023 № 07/850-23, а також про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менше як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорії посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби від 12.06.2023 № 07/851-23, видані Західним міжрегіональним управлінням лісового та мисливського господарства відповідають Порядку № 622, а також формам, затвердженим правлінням Пенсійного фонду України, а відтак, мають бути враховані при переведенні позивача з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону № 1058-ІV, на пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ, пунктів 10, 12 Розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VIII.
Натомість, відповідач не надав жодного доказу невідповідності вказаних довідок вимогам законодавства щодо форми чи змісту, не навів правових підстав для неврахування таких при обрахунку пенсії державного службовця, чим допустив порушення права позивача на належний розмір пенсії.
Також, апеляційний суд звертає увагу відповідача, що у випадку сумнівів у правильності наведених у довідках сум пенсійний орган був вправі вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевірити обґрунтованість їх видачі (пункти 4.2, 7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України 07.07.2014 № 13-1)).
У розрізі викладеного, колегія суддів констатує, що ГУ ПФУ в Дніпропетровській області безпідставно не врахувало надані позивачем довідки.
Узагальнюючи, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про визнання протиправним та скасування рішення відповідача 2 про відмову у перерахунку пенсії та зобов`язання перевести позивача на пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону №  3723-XII та пунктів 10, 12 Розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VIII, з дня звернення із заявою та здійснити перерахунок і виплату пенсії з врахуванням довідок, і доводи апеляційної скарги не спростовують зазначених висновків суду першої інстанції.
Водночас, як убачається з апеляційної скарги, наведені в ній доводи щодо помилковості висновків суду у цій справі фактично зводяться до необхідності нової правової оцінки обставин у справі та дослідження наявних у матеріалах справи доказів. Водночас зазначеним доводам судом першої інстанції вже була надана належна правова оцінка.
Інших доводів на підтвердження правомірності своїх дій відповідач не навів, що не дає підстав вважати висновки суду першої інстанцій помилковими, а застосування ним норм матеріального та процесуального права - неправильним.
Перевіривши мотивування судового рішення та доводи апеляційної скарги, відповідно до вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду, врахувавши статтю 6 КАС України, відповідно до якої суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо задоволення позовних вимог.
Відповідно до пункту 1 статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.
Згідно зі статтею 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи вимоги наведених правових норм, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що при ухваленні оскаржуваного рішення суд першої інстанцій правильно встановив обставини справи, не допустив неправильного застосуванням норм матеріального права чи порушень норм процесуального права, які могли б бути підставою для його скасування, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.
Керуючись статтями 241, 242, 308, 311, 315, 316, 321, 325, 370 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області залишити без задоволення, рішення Львівського окружного адміністративного суду від 25 вересня 2023 року у справі № 380/15639/23 - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку лише з підстав, визначених в статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя	 	В. С. Затолочний 	
судді	 	В. Я. Качмар 	
 	 	О. І. Мікула