ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Номер провадження 22-ц/821/310/24	Головуючий по 1 інстанції	
Справа №699/410/23 Категорія: 310000000 	Літвінова Г.М. 	
  	Доповідач в апеляційній інстанції	
  	Новіков О. М. 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       13 лютого 2024 року Черкаський апеляційний суд в складі колегії:

суддів Новікова О.М., Сіренка Ю.В., Фетісової Т.Л.,
за участю секретаря Новицької Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу  ОСОБА_1  на рішення Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 16 листопада 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Корсунь-Шевченківської міської ради Черкаської області про зобов`язання видати трудову книжку, стягнення середньомісячної заробітної плати за час затримки видачі трудової книжки та відшкодування моральної шкоди,-

в с т а н о в и в:

У квітні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом. 
В обґрунтування поданої позовної заяви зазначив, що рішенням Корсунь-Шевченківської міської ради від 08.06.2021 № 8-1/VIII «Про дострокове припинення повноважень Корсунь-Шевченківського міського голови ОСОБА_1 » позивача звільнено з посади Корсунь-Шевченківського міського голови з 08.06.2021 у зв`язку з достроковим припиненням його повноважень.
Проте ні в день звільнення, ні пізніше, трудову книжку позивачеві видано не було.
У позові вказано, що ОСОБА_1 неодноразово звертався до відділу міської ради з кадрових питань з вимогою видати йому трудову книжку, однак у відповідь так нічого і не отримав.
Позивач вважає, що неправомірними діями відповідача, а саме невидачею трудової книжки після звільнення упродовж 20 місяців, ОСОБА_1 завдано моральної шкоди, яка полягає у порушенні трудових прав останнього, порушенні стану здоров`я, переживаннях, зміні звичайних умов життя.
З огляду на тривалість страждань та їх глибину, принципи розумності, виваженості та справедливості, а також на тривалість затримки видачі трудової книжки, позивач ОСОБА_1 оцінює завдану йому моральну шкоду у розмірі 100000,00 грн.
З урахуванням указаного позивач просив суд:
- зобов`язати Виконавчий комітет Корсунь-Шевченківської міської ради видати ОСОБА_1 трудову книжку;
- стягнути з виконавчого комітету Корсунь-Шевченківської міської ради на користь ОСОБА_1 середньомісячну заробітну плату за весь період затримки видачі трудової книжки у розмірі 315752,20 грн.;
- стягнути з Корсунь-Шевченківської міської ради на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 100 000,00 грн.
Рішенням Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 16 листопада 2023 року у задоволенні позову відмовлено.
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що  ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді Корсунь-Шевченківського міського голови, відповідно до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 № 301 «Про трудові книжки працівників», був тією особою, яка несла відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок. Крім того, саме через відмову ОСОБА_1 підписати відповідне розпорядження про своє звільнення на підставі рішення сесії міської ради, уповноважена посадова особа ОСОБА_2 не внесла запис до трудової книжки позивача та не видала йому цю книжку.
Таким чином, суд виснував про відсутність в діях відповідача вини у затримці видачі трудової книжки ОСОБА_1 при його звільненні, отже позовна вимога про виплату середнього заробітку за час затримки видачі трудової книжки задоволенню також не підлягає.
Щодо позовної вимоги позивача про стягнення з Корсунь-Шевченківської міської ради моральної шкоди у розмірі 100 000,00 грн., то судом першої інстанції звернуто увагу, що відповідачем у справі визначено Виконавчий комітет Корсунь-Шевченківської міської ради, а тому позовна вимога не підлягає задоволенню, оскільки Корсунь-Шевченківська міська рада не є відповідачем у справі.
Крім того, суд виснував, що позивач пропустив строк звернення до суду з позовом за захистом своїх трудових прав, що є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову.
Не погодившись із рішенням суду першої інстанції,  ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку та зазначив, що судове рішення є незаконним, ухваленим з недотриманням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, а тому просив рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю. 
Апеляційна скарга мотивована тим, що оригінал трудової книжки було втрачено відповідачем. Тому саме він зобов`язаний видати позивачу іншу трудову книжку або вкладиш до неї з написом «Дублікат». Оскільки факт зникнення трудової книжки позивача був виявлений 23.06.2021, про що позивач був повідомлений у той же день, то дублікат трудової книжки мав бути виданий позивачу не пізніше 15 днів, отже не пізніше 08.07.2021. 
Зазначає, що ним обраний правильний та ефективний спосіб захисту, а відповідачем не виконані вимоги діючого законодавства, які порушують права позивача.
Вказує, що невидача з вини власника або уповноваженого ним органу трудової книжки працівникові у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої статтею 235 КЗпП України, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки.
Звернуто увагу, що такий розрахунок повинен бути проведений по час ухвалення судового рішення, а не по час звернення із позовною заявою.
Крім того, вважає, що суд помилково ототожнив поняття «строків звернення до суду» та «строків позовної давності».
У відзиві на апеляційну скаргу ВК Корсунь-Шевченківської міської ради вказало, що відповідач не мав змоги внести запис про звільнення та видати трудову книжку позивачу у зв`язку з її відсутністю, про що було повідомлено позивача ще під час виконання ним повноважень міського голови.
При цьому, відповідно до норм чинного трудового законодавства, керівник підприємства, установи, організації відповідальний за організацію в тому числі за ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок працівників на підприємстві (установі).
В іншій частині рішення суду, на переконання відповідача, відповідає вимогам законності та обґрунтованості, а доводи апеляційної скарги правильності висновків суду першої інстанції не спростовують.
Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд доходить наступних висновків.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Оскаржуване судове рішення не відповідає зазначеним вимогам закону.
Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції  ОСОБА_1 працював з 08.12.2020 до 08.06.2021 у виконавчому комітеті Корсунь-Шевченківської міської ради на посаді Корсунь-Шевченківського міського голови Черкаського району Черкаської області.
Відповідно до записів у Журналі обліку руху трудових книжок виконавчого комітету Корсунь-Шевченківської міської ради трудова книжка міського голови ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 прийнята 08.12.2020. При цьому вказаний запис внесено після внесення запису від 01.12.2020 про отримання трудової книжки ОСОБА_3 , а запис про трудову книжку ОСОБА_3 внесено після запису від 05.01.2021 про отримання трудової книжки ОСОБА_4 . Отже запис про отримання трудової книжки позивача датовано 08.12.2020, однак фактично внесено після 05.01.2021. Дані про видачу ОСОБА_1 його трудової книжки відсутні (т. 1 а.с.41-43).
На сесії Корсунь-Шевченківської міської ради 08.06.2021 було прийнято рішення №8-1/VIII «Про дострокове припинення повноважень Корсунь-Шевченківського міського голови ОСОБА_1 ». З рішення вбачається, що Корсунь-Шевченківська міська рада вирішила звільнити позивача з 08.06.2021 у зв`язку з достроковим припиненням його повноважень. Також у рішенні вказано, що з 09.06.2021 повноваження Корсунь-Шевченківського міського голови здійснює секретар Корсунь-Шевченківської міської ради Мацюк В.С., на якого покладено контроль за виконанням цього рішення (т. 1 а.с.9).
На виконання рішення сесії розпорядженням секретаря міської ради Мацюка В.С. від 09.06.2021№126 «Про звільнення ОСОБА_1 » звільнено ОСОБА_1 з посади міського голови у зв`язку з достроковим припиненням повноважень. Згідно з п. 3 цього розпорядження зобов`язано головного спеціаліста з кадрових питань виконавчого комітету Гаркушу Оксану Павлівну зробити відповідний запис в трудову книжку та видати її ОСОБА_1 (т. 1 а.с. 10).
Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 21.09.2021, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 31.01.2022, відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні його позову до Корсунь-Шевченківської міської ради про визнання протиправним, скасування рішення, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу (т. 1 а.с.115-124).
На дату звільнення позивача за кадрову роботу у Корсунь-Шевченківській міській раді відповідала головний спеціаліст з кадрових питань виконкому Корсунь-Шевченківської міської ради Гаркуша О.П. Згідно з посадовою інструкцією головного спеціаліста з кадрових питань виконкому Корсунь-Шевченківської міської ради вказаний спеціаліст підпорядковується безпосередньо першому заступнику з питань діяльності виконавчих органів ради та міському голові, призначається на посаду розпорядженням міського голови (т. 1 а.с.55-58).
У матеріалах справи наявні дві пояснюючі записки головного спеціаліста з кадрової роботи ОСОБА_2 , надані нею10.06.2021 секретарю міської ради Мацюку В.С.
З першої пояснюючої записки вбачається, що ОСОБА_2 у відповідь на доручення секретаря міської ради Мацюка В.С. № 1 повідомляє, що на виконання рішення сесії міської ради від 08.06.2023 підготувала матеріали щодо дострокового припинення повноважень міського голови ОСОБА_1 та надані останньому на підпис. Однак у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 не підписав розпорядження щодо припинення його повноважень ОСОБА_2 не внесла запис до його трудової книжки (т. 1 а.с. 44).
З другої пояснюючої записки вбачається, що ОСОБА_2 у відповідь на доручення секретаря міської ради Мацюка В.С. № 4 повідомляє ту саму інформацію, викладену в першій пояснюючій записці. Крім того додатково повідомляє, що міський голова ОСОБА_1 видав розпорядження від 08.06.2021 №122 «Про зупинення дії рішення сесії Корсунь-Шевченківської міської ради №8-1/VIII «Про дострокове припинення повноважень Корсунь-Шевченківського міського голови ОСОБА_1 » (т. 1 а.с.45-46).
Керуюча справами виконкому Корсунь-Шевченківської міської ради Шевченко Г.В. письмово інформувала керівництво міської ради про те, що спеціаліст ОСОБА_2 з 08.06.2021 до 14.06.2021 відмовилася видавати трудову книжку ОСОБА_1 із записом про звільнення, а з 14.06.2021 не з`явилася на робочому місці і відмовилася передати ключі від робочого кабінету та від сейфу, де знаходяться трудові книжки (т. 1 а.с.47).
На підставі розпорядження міського голови Корсунь-Шевченківської міської ради від 14.06.2021 №132 «Про проведення службового розслідування та відсторонення від здійснення повноважень за посадою» було проведено службове розслідування стосовно головного спеціаліста з кадрової роботи апарату Корсунь-Шевченківської міської ради Гаркуші О.П. (т. 1 а.с.48).
Під час проведення вказаного службового розслідування ОСОБА_2 за актом приймання-передачі від 23.06.2021 передала представнику комісії ОСОБА_5 трудові книжки (т. 1 а.с. 49-50).
Зі складеного комісією акта про відсутність документів від 30.06.2023 вбачається, що при передачі документів з кадрової роботи ОСОБА_2 виявлено відсутність трудової книжки ОСОБА_1 (т. 1 а.с.51).
У своїх письмових поясненнях від 02.08.2021, наданих комісії зі службового розслідування, ОСОБА_2 зазначила: « ОСОБА_6 не відомо за який період та з яких причин зникла трудова книжка ОСОБА_1 . При поступленні мене напосаду головного спеціаліста 16.04.2021 р. дана книжка по акту передачі не передавалася. Про її відсутність мною було повідомлено міського голову, як і за інші трудові книжки» (т. 1 а.с. 54).
Відсутність трудової книжки ОСОБА_1 у виконкомі Корсунь-Шевченківської міської ради також зафіксовано актом комісії з проведення службового розслідування від 02.08.2021 (т. 1 а.с.53).
ОСОБА_1 13.03.2023 звернувся до Корсунь-Шевченківської міської ради із заявою про видачу йому трудової книжки та інформації про середньомісячну заробітну плату за два останні повні відпрацьовані місяці (т. 1 а.с.59).
Виконавчий комітет Корсунь-Шевченківської міської ради за підписом секретаря міської ради Віталія Мацюка надав відповідь ОСОБА_1 від 17.03.2023, відповідно до якої видати трудову книжку виконавчий комітет не може у зв`язку з її відсутністю (а.с.60).
Згідно з відповідями Корсунь-Шевченківської ДПІ ГУ ДПС України в Черкаській області, відділу обслуговування громадян № 8 (сервісний цент) м. Корсунь-Шевченківський ГУ Пенсійного фонду України в Черкаській області, наданими на виконання ухвали суду від 14.08.2023 про витребування доказів, відомості щодо трудової діяльності та отримані доходи (сплачений ЄСВ) громадянина ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) протягом періоду часу з червня 2021 року по лютий 2023 року відсутні (т. 1 а.с.106).
Виконавчий комітет Корсунь-Шевченківської міської ради на виконання вищевказаної ухвали суду від 14.08.2023 повідомив, що в матеріалах особової справи ОСОБА_1 відсутні відомості щодо дати отримання ним розпорядження про звільнення від 09.06.2023 (т. 1 а.с.139-140).
У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.
За статтею 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності й спеціалізації та визначається законом.
За вимогами частини першої статті 18 Закону України від 02 червня 2016 року «Про судоустрій і статус суддів» суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.
З метою якісної та чіткої роботи судової системи міжнародним і національним законодавством передбачено принцип спеціалізації судів.
Система судів загальної юрисдикції є розгалуженою. Судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів та свобод фізичних і юридичних осіб, державних та суспільних інтересів.
Судова юрисдикція - це інститут права, який покликаний розмежувати між собою компетенцію як різних ланок судової системи, так і різні види судочинства - цивільне, кримінальне, господарське та адміністративне.
Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.
Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність спору щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у будь-яких правовідносинах, крім випадків, коли такий спір вирішується за правилами іншого судочинства, а по-друге, спеціальний суб`єктний склад цього спору, в якому однією зі сторін є, як правило, фізична особа.
У частині першій статті 19 ЦПК України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.
Тобто в порядку цивільного судочинства розглядаються справи, що виникають із приватноправових відносин.
Відповідно до пункту першого частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.
У пункті 17 частини першої статті 4 КАС України закріплено, публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.
Проходження публічної служби - це процес діяльності особи на посадах, які вона обіймає, починаючи від моменту призначення на відповідну посаду та завершуючи припиненням публічної служби, із сукупністю всіх обставин і фактів, які супроводжують таку діяльність. Оскільки така професійна діяльність нерозривно пов`язана з отриманням оплати (винагороди) за роботу, яку особа виконує на відповідній посаді, то правовідносини, пов`язані з нарахуваннями, виплатами, утриманнями, компенсаціями, перерахунками заробітної плати, компенсацій, грошової допомоги під час виконання такою особою своїх посадових обов`язків, є одним з елементів проходження публічної служби, а під час звільнення з публічної служби - одним з елементів припинення такої служби.
Оскільки публічна служба є різновидом трудової діяльності, відносини публічної служби як окремий різновид трудових відносин існують на стику двох галузей права - трудового та адміністративного, тому правовідносини, пов`язані з прийняттям на публічну службу, її проходженням та припиненням, регламентуються нормами як трудового, так і адміністративного законодавства, а спори, які виникають з таких правовідносин, підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.
З аналізу вказаних норм убачається, що юрисдикція адміністративних судів поширюється не на будь-які трудові спори, а лише ті, які пов`язані з перебуванням особи на публічній службі, до якої, зокрема, віднесено службу в органах державної влади та органах місцевого самоврядування.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» служба в органах місцевого самоврядування – це професійна, на постійній основі діяльність громадян України, які займають посади в органах місцевого самоврядування, що спрямована на реалізацію територіальною громадою свого права на місцеве самоврядування та окремих повноважень органів виконавчої влади, наданих законом.
Згідно з частиною першою статті 2 вказаного Закону посадовою особою місцевого самоврядування є особа, яка працює в органах місцевого самоврядування, має відповідні посадові повноваження щодо здійснення організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій і отримує заробітну плату за рахунок місцевого бюджету.
Статтею 3 цього Закону обумовлено, що посадами в органах місцевого самоврядування є: виборні посади, на які особи обираються на місцевих виборах; виборні посади, на які особи обираються або затверджуються відповідною радою; посади, на які особи призначаються сільським, селищним, міським головою, головою районної, районної у місті, обласної ради на конкурсній основі чи за іншою процедурою, передбаченою законодавством України.
Частинами 1, 2, 3 статті 12 Закону України «Про місцеве самоврядування» сільський, селищний, міський голова є головною посадовою особою територіальної громади відповідно села (добровільного об`єднання в одну територіальну громаду жителів кількох сіл), селища, міста. Сільський, селищний, міський голова обирається відповідною територіальною громадою на основі загального, рівного, прямого виборчого права шляхом таємного голосування в порядку, визначеному законом, і здійснює свої повноваження на постійній основі. Строк повноважень сільського, селищного, міського голови, обраного на чергових місцевих виборах, визначається Конституцією України. Сільський, селищний, міський голова очолює виконавчий комітет відповідної сільської, селищної, міської ради, головує на її засіданнях.
У даній справі вимоги позивача пов`язані з неотриманням ним трудової книжки при достроковому припиненні його повноважень як міського голови, стягненням середнього заробітку за час затримки у видачі трудової книжки та відшкодуванням моральної шкоди.
У справі, яка розглядається, колегія суддів доходить висновку, що зазначений спір є публічно-правовим та підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, оскільки він виник щодо звільнення ОСОБА_1 з публічної служби, а тому не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
Вказане має наслідком необхідність закриття провадження у справі відповідно до вимог пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України, оскільки спір не підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства.
Відповідно до статті 377 ЦПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково із закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.
Порушення правил юрисдикції загальних судів, визначених статтями 19-22 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення незалежно від доводів апеляційної скарги.
З урахуванням вищевикладеного, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню із закриттям провадження по справі відповідно до ч. 1 ст. 255 ЦПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 256 ЦПК України якщо провадження у справі закривається з підстави, визначеної пунктом 1 частини першої статті 255 цього Кодексу, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи. Суд апеляційної або касаційної інстанції повинен також роз`яснити позивачеві про наявність у нього права протягом десяти днів з дня отримання ним відповідної постанови звернутися до суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією, крім випадків об`єднання в одне провадження кількох вимог, які підлягають розгляду в порядку різного судочинства. Заява подається до суду, який прийняв постанову про закриття провадження у справі.
Згідно частини четвертої ст. 377 ЦПК України у разі закриття судом апеляційної інстанції провадження у справі на підставі пункту 1 частини першої статті 255 цього Кодексу суд за заявою позивача в порядку письмового провадження постановляє ухвалу про передачу справи до суду першої інстанції, до юрисдикції якого віднесено розгляд такої справи, крім випадків об`єднання в одне провадження кількох вимог, які підлягають розгляду в порядку різного судочинства.
З урахуванням зазначеного, апеляційний суд роз`яснює позивачу ОСОБА_1 його право протягом десяти днів з дня отримання цієї постанови звернутися до Черкаського апеляційного суду із заявою про направлення справи до Черкаського окружного адміністративного суду.
Керуючись ст.ст. 35, 258, 374, 377, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  задовольнити частково.
Рішення Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 16 листопада 2023 року скасувати.
Закрити провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Корсунь-Шевченківської міської ради Черкаської області про зобов`язання видати трудову книжку, стягнення середньомісячної заробітної плати за час затримки видачі трудової книжки та відшкодування моральної шкоди.
Роз`яснити ОСОБА_1 , що спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства. Протягом десяти днів з дня отримання постанови позивач має право звернутися до суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 
Повний текст постанови складено 15 лютого 2024 року.

Судді: