ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 лютого 2024 року
м. Хмельницький

Справа № 686/14363/23
Провадження № 33/4820/124/24

29 лютого 2024 року
м. Хмельницький

Справа № 686/14363/23
Провадження № 33/4820/124/24

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Хмельницького апеляційного суду                 Преснякова А.А.
за участю секретаря судового засідання       Півовара В.О.
захисника                                                       Тещенка М.М.

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Хмельницькому апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Тещенка М.М. на постанову судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19 грудня 2023 року, якою  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою:  АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, та

ВСТАНОВИЛА:

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення та встановлені судом обставини
       Відповідно до постанови судді, 03.06.2023 року о 20 год. 26 хв. водій ОСОБА_1 , на 173 км. + 500 м. автодороги Н-03 Хмельницького району, керував автомобілем Land Rover Freelander н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився на місці зупинки із застосуванням приладу драгер, результат тесту позитивний 2,06 %о, чим порушив вимоги пункту 2.9а ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП.
Постановою судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19 грудня 2023 року ОСОБА_1  визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Стягнуто судовий збір у розмірі 536 гривень 80 коп.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

       Не погоджуючись із рішенням суду, адвокат Тещенко М.М. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати зазначену постанову, а адміністративне провадження стосовно ОСОБА_1 закрити на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП. 
       Вважає, що судом першої інстанції при винесенні постанови, було порушено норми матеріального та процесуального права, неповністю з`ясовано обставини, що мають значення для справи, та не виконано належним чином вимоги ст. ст. 1, 7, 35, 245, 251, 280, 283 КУпАП.
       На думку апелянта судом не надано належної правової оцінки ряду обставин, які мають значення для всебічного, повного та об`єктивного розгляду справи, а також доказам у їх сукупності, у тому числі щодо правильної кваліфікації діяння ОСОБА_1 ..
       Наголошує, що правова кваліфікацію діяння ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП органом поліції, з якою погодився суд першої інстанції не відповідає вимогам закону та наявним у справі доказам, тому на переконання сторони захисту, при вирішенні питання про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності можливо застосувати положення КК України та КПК України в частині аналізу правильності оцінки та застосування судом правих норм при визначеності кваліфікації адміністративного правопорушення інкримінованого ОСОБА_1 . 
З урахуванням наведеного, суд дійшов помилкового висновку про відповідність протоколу про адміністративне правопорушення вимогам ст.256 КУпАП та наявності у діянні ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
       Наголошує, що судом невірно тлумачено факт відсутності у діянні ОСОБА_1 повторності правопорушення та правильність кваліфікації його діяння за ч.1 ст. 130 КУпАП за подією, що мала місце 03.06.2023.
       Так, постановою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 02.08.2022 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП за фактом (подією) скоєння правопорушення 23.10.2021, а тому відповідно до положень ст.35, ч.2 ст.130 КУпАП повторність щодо ОСОБА_1 повинна застосовуватись у період з 02.08.2022 до 02.08.2023, а не з 23.10.2021 по 23.10.2022, тому при складанні 03.06.2023 працівниками поліції стосовно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення його дії слід було кваліфікувати за ч.2 ст. 130 КУпАП, а не ч.1 ст. 130 КУпАП.

       Позиції учасників судового провадження

Особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про дату, час та місце апеляційного розгляду, про поважні причини неявки не повідомив, а тому зазначене не перешкоджає проведенню апеляційного розгляду, відповідно до вимог частини 6 статті 294 КУпАП. 
       У судовому засіданні захисник особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвокат Тещенко М.М. підтримав доводи апеляційної скарги, просив постанову судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19 грудня 2023 року скасувати, оскільки у діях ОСОБА_1 вбачається склад ч.2 ст.130 КУпАП, тоді як суд сам не може відшукувати докази, а розглядає справу, як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення, тому справу стосовно ОСОБА_1 про притягнення останнього до адміністративної відповідальності необхідно закрити за відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.
       Заслухавши захисника Тещенка М.М., який просив задовольнити апеляційні вимоги у повному обсязі, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доводи апеляційної скарги, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
       
       Мотиви суду 

       Відповідно до вимог статті 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.
       В апеляційній скарзі апелянт оскаржує рішення судді першої інстанції в частині аналізу правильності оцінки та застосування судом правих норм при визначеності кваліфікації адміністративного правопорушення інкримінованого ОСОБА_1 . Вважає, що суд дійшов помилкового висновку про відповідність протоколу про адміністративне правопорушення вимогам статті 256 КУпАП та наявності у діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, вважає, що він повторно вчинив вказане порушення, тому в його діях наявний склад за ч.2 ст.130 КУпАП.
       Згідно зі статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
       Відповідно до вимог статей 245, 280 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
       Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. В ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, а статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
        Суддею суду першої інстанції було дотримано вказаних вимог закону, зміст постанови про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП, вчинене ОСОБА_1 , відповідає вимогам, передбаченим статтями 283-284 КУпАП, справу суддею розглянуто відповідно до вимог статті 280 КУпАП. 
Так, у ході судового розгляду встановлено, що 03.06.2023 р. о 20 год. 26 хв. ОСОБА_1 на 173 км. + 500 м. автодороги Н-03 Хмельницького району, керував автомобілем «Land Rover Freelander» н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився зі згоди водія у встановленому законом порядку із застосуванням приладу Drager, результат тесту - 2,06 %о.
       Суд першої інстанції дійшов висновку про наявність у діях водія ОСОБА_1 порушення пункту 2.9.(а) Правил дорожнього руху України, яким водію забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
       Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
        В межах провадження у справі про адміністративне правопорушення для кваліфікації діяння за частиною 1 статті 130 КУпАП необхідно встановити та довести факт керування особою транспортним засобом та факт перебування водія під час керування в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
       Факт керування транспортним засобом та перебування у стані алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом 06 червня 2023 року ОСОБА_1 у поданій скарзі стороною захисту не оспорюється.
       Вина ОСОБА_1 у порушенні п.2.9.а ПДР України, за обставин, викладених у постанові судді першої інстанції, всупереч доводів апеляційної скарги, підтверджується наявними у справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, роздруківкою приладу драгер, згідно з якою ОСОБА_1 03.06.2023 року о 21 год. 09 хв. перебував в стані алкогольного сп`яніння - 2,06 ‰, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння та відеозаписом з місця події.
       Наведені докази, в тому числі і відеозапис, є належними, допустимими та достовірними, оскільки вони здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи і об`єктивно узгоджуються між собою, а їх сукупність є достатньою для прийняття рішення.
       Протокол про адміністративне правопорушення складено уповноваженою особою, відповідно до вимог ст.256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. 
       Посилання апелянта на невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення вимогам статті 256 КУпАП є безпідставними, оскільки даний протокол складений працівниками поліції з дотриманням вимог законодавства про адміністративні правопорушення.
       Доводи апеляційної скарги про те, що судом невірно тлумачено факт відсутності у діянні ОСОБА_1 повторності правопорушення та правильність кваліфікації його діяння за частиною 1 статті 130 КУпАП за подією, що мала місце 03.06.2023, з цих же підстав апелянт вважає, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст.256 КУпАП, виходячи з наступного.
Вищезазначені доводи апеляційної скарги сторони захисту були предметом дослідження судом першої інстанції.
Так, постановою судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24 жовтня 2023 року матеріали справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за частиною 1 статті 130 КУпАП було повернуто до Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області для доопрацювання та належного оформлення.
       Згідно рапорту інспектора СРПП Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області лейтенанта поліції Міщишина А.І., станом на 03.06.2023 року ОСОБА_1 не міг бути притягнутим до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.130 КУпАП, оскільки з моменту вчинення правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП пройшло більше року, що унеможливлює застосування до останнього повторності.
Постановою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 02.08.2022 у справі № 688/258/22 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП за фактом (подією) скоєння правопорушення 23.10.2021 (а/с 37-38).
Адміністративна відповідальність за частиною 2 статті 130 КУпАП настає за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першої цієї статті, зокрема: керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Посилання адвоката та вимоги ст.35 КУпАП при визначенні повторності є нерелеватним, оскільки в наведеній статті зазначені обставини, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, тоді як ч.2 ст.130 КУпАП прямо містить кваліфікуючий склад цього правопорушення - повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першої цієї статті.
       Таким чином, як зі змісту ч.2 ст.130 КУпАП, так і з аналізу положень ст.38 КУпАП, якою передбачено строки накладення адміністративного стягнення, а саме не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, тобто днем вчинення правопорушення за даною справою є 03.06.2023 року, а за попереднім правопорушенням ОСОБА_1 , за яке його притягнуто до відповідальності постановою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 02.08.2022 за ч.1 ст. 130 КУпАП, днем вчинення правопорушення є 23.10.2021.
Відтак, повторність вчинення ОСОБА_1 протягом року адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статтею 130 КУпАП, не підтверджується матеріалами справи.
З огляду на встановлене, як в суді першої інстанції, так і під час апеляційного розгляду не знайшли підтвердження доводи захисника, що ОСОБА_1 вчинено дане правопорушення повторно протягом року після вчинення правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, тому його доводи про належну кваліфікацію дій ОСОБА_1 за ч.2 ст.130 КУпАП є неспроможними. 
       Таким чином, під час судового розгляду встановлено, що дії ОСОБА_1  вірно кваліфіковано за частиною 1 статті 130 КУпАП, твердження апелянта про помилкову кваліфікацію місцевим судом його дій за частиною 1 статті 130 КУпАП не узгоджуються з вимогами закону. 
       На підставі викладеного, вважаю, що в апеляційній скарзі не наведено належних і достатніх підстав для спростування висновків суду першої інстанції, не було здобуто таких доказів і при проведенні апеляційного розгляду. Сукупність зібраних та досліджених доказів за своїм змістом та якістю дозволяють суду констатувати наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого саме частиною 1 статті 130 КУпАП. 
       Отже, суддя суду першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, визначив вид стягнення і його розмір у межах, установлених частиною 1 статті 130 КУпАП, відповідно до вимог статті 33 КУпАП, у межах передбаченого статтею 38 КУпАП строку.
       З урахуванням наведеного, приходжу до висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Тещенка М.М. на постанову судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19 грудня 2023 року, оскільки відсутні підстави для скасування постанови суду, апеляційні доводи є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.
        На підставі викладеного, керуючись статтями 285, 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Тещенка М.М. залишити без задоволення.

Постанову судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19 грудня 2023 року, якою ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, залишити без змін. 

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя