ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

15 січня 2024 року	  м. Одеса	Справа № 916/273/22	
м. Одеса, проспект Шевченка, 29
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі:
            головуючого судді Савицького Я.Ф.,
                                 суддів: Колоколова С.І.,
                                              Поліщук Л.В.,
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Департаменту комунальної власності Одеської міської ради
на рішення Господарського суду Одеської області
від 12 липня 2023 року (повний текст складено 24.07.2023) 
у справі №916/273/22
за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Одеська обласна енергопостачальна компанія" 
до відповідачів: 
1.Департамент комунальної власності Одеської міської ради
2.Одеська міська рада
за участю третіх осіб які не заявляють самостійних вимог на предмет спору:
1.Комунальне підприємство Редакція газети "Одеський вісник"
2.Товариство з обмеженою відповідальністю "ДЖІ ЕМ ДЖІ КОНТЕНТ"
про солідарне стягнення 33 194,10 грн., -

суддя суду першої інстанції: Літвінов С.В.,
місце винесення рішення: м. Одеса, проспект Шевченка, 29, Господарський суд Одеської області

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю „Одеська обласна енергопостачальна компанія” (далі також - позивач, ТОВ «ООЕК») звернулось до Господарського суду Одеської області з позовом до Департаменту комунальної власності Одеської міської ради (далі також – відповідач-1, Департамент) про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію у розмірі 33 194,10 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані не оплатою з боку відповідача станом на 01.02.2022 рахунку від 23.11.2021 №590/02/01-948 за спожиту електричну енергію обсягом 11954 кВт/год за період січень 2019 - липень 2019 по точці комерційного обліку за об`єктом: м. Одеса, вул. Єврейська, 4 на загальну суму 33   194,10 грн., який відповідач отримав особисто 17.12.2021. При цьому, з посиланням на положення ПРРЕЕ, зокрема п. 8 постанови НКРЕКП №312 від 14.03.2018 (в редакції станом на 01.01.2019), якими встановлений порядок приєднання до умов публічного договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, позивач наполягає на тому, що Департамент приєднався до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг за об`єктом, який знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Єврейська, буд. 4, шляхом фактичного споживання електричної енергії.
В подальшому, позивачем було подано заяву про зміну підстав позову, у якій зазначено, що саме Департамент комунальної власності Одеської міської ради шляхом фактичного споживання електричної енергії приєднався до умов публічного договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг на умовах обраної комерційної пропозиції №2-УП (додані до заяви), а Одеська міська рада, як власник майна за спірною точкою обліку, разом із Департаментом несе солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати спожитої електричної енергії у спірний період, що і було підставою для звернення ТОВ “ООЕК” до суду першої інстанції із позовом до відповідачів. 
В процесі розгляду справи судом першої інстанції до участі в останній було залучено співвідповідача - Одеську міську раду (відповідач-2, ОМР), а також, Комунальне підприємство Редакцію газети "Одеський вісник" (третя особа-1, КП Редакція газети "Одеський вісник", Редакція) та Товариство з обмеженою відповідальністю (ТОВ) “ДЖІ ЕМ ДЖІ КОНТЕНТ” (третя особа-2), у якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору.
Рішенням Господарського суду Одеської області від 12.07.2023 у справі №916/273/22 (суддя C.В. Літвінов) позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Одеська обласна енергопостачальна компанія" задоволені частково. Стягнуто з Департаменту комунальної власності Одеської міської ради на користь позивача заборгованість за спожиту електричну енергію в розмірі 33 194,10 грн. та витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 481,00 грн. В задоволені позову стосовно позовних вимог до Одеської міської ради – відмовлено. 
Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що матеріалами справи підтверджується наявність фактичних обсягів споживання електричної енергії у спірний період за спірною точкою обліку електричної енергії та відсутністю доказів будь-якого іншого титульного власника спірного майна у спірний період, аніж Департамент комунальної власності Одеської міської ради, що свідчить про приєднання саме Департаменту до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг на умовах публічної комерційної пропозиції, у відповідності до положень п.8 постанови №312 НКРЕКП від 14.03.2018 (у редакції, що діяла станом на 01.01.2019) та п. 3.1.7 ПРРЕЕ.  Разом з цим, належних доказів, які б спростовували наявність заборгованості у розмірі 33 194,10 грн. Департаментом до суду не надано, відповідна заборгованість підтверджується матеріалами справи, а тому суд визнав позовні вимоги ТОВ “ООЕК” обґрунтованими.
Водночас, місцевим господарським судом було відмовлено у задоволенні позовних вимог до Одеської міської ради, з урахуванням норм ч. 1 ст. 541 Цивільного кодексу України та з огляду на те, що обставини даної справи свідчать про відсутність солідарного обов`язку між Департаментом та Одеською міською радою нести відповідальність за невиконання відповідних договірних зобов`язань, які покладено позивачем у предмет даного спору.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Департамент комунальної власності Одеської міської ради звернувся до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Одеської області від 12.07.2023 у справі №916/273/22 та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволені позовних вимог у повному обсязі.
Апелянт зазначає, що оскаржуване рішення прийнято з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, з неповним дослідженням доказів та обставин справи, а тому є необґрунтованим.
Доводи апеляційної скарги Департаменту є аналогічними доводам, наведеним відповідачем-1 у відзиві на позовну заяву та зводяться до того, що Департамент комунальної власності Одеської міської ради не є стороною договірних відносин з позивачем, оскільки ніколи не укладав договір про постачання електричної енергії з ТОВ “ООЕК”.
Апелянт також вказує, що термін дії договору оренди спірного приміщення, в якому знаходилось КП “Редакція газети “Одеські вісник”, припинився 31.12.2018, про що свідчить Лист від 27.06.2019 №01-18/271, що відповідно унеможливило споживання електричної енергії КП “Редакція газети «Одеські вісник». При цьому, раніше договір на постачання електричної енергії до нежитлових приміщень, що розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Єврейська, 4 позивачем був укладений саме з Комунальним підприємством Редакція газети “Одеський вісник”.
Посилаючись на п 7.5. Постанови НКРЕКП №312 від 14.03.2018, яким встановлено, що припинення повністю або частково постачання електричної енергії споживачу здійснюється, зокрема, у разі закінчення терміну дії договору між споживачем та постачальником "останньої надії" (за умови неукладення споживачем договору з іншим електропостачальником), апелянт наполягає на тому, що незрозумілим є навіщо позивач продовжував постачати електричну енергію за адресою: м. Одеса, вул. Єврейська, 4, усвідомлюючи закінчення терміну дії як договору про постачання електричної енергії з КП Редакція газети «Одеський вісник», так і договору оренди, враховуючи, що дані обставини взаємопов`язані між собою, та маючи повноваження в межах чинного законодавства та укладеного договору на відключення.
Також Департамент наголошує, що автоматична заміна сторони (споживача електричної енергії), тобто без внесення відповідних змін до договору - не допускається, а тому Департамент комунальної власності Одеської міської ради не є власником та фактичним користувачем послуг, які надаються ТОВ “ООЕК” за публічним договором про постачання електричної енергії до нежитлових приміщень, що розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Єврейська, 4, а лише виступає уповноваженим органом Одеської міської ради в сфері управління комунальною власністю територіальної громади м. Одеси, не наділений ні повноваженнями вчиняти дії, направлені на розірвання договору про постачання електричної енергії, стороною якого він не був, ні нести будь-яких обов`язків у правовідносинах, які виникли між іншими суб`єктами. 
Таким чином, висновок суду першої інстанції, що Департамент приєднався до умов договору постачання електричної енергії за об`єктом, що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Єврейська, 4 шляхом фактичного споживання електричної енергії є неправильним.
Більш детально доводи Департаменту комунальної власності Одеської міської ради викладені в апеляційній скарзі.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 04.09.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Департаменту комунальної власності Одеської міської ради на рішення Господарського суду Одеської області від 12.07.2023 у справі №916/273/22 та вирішено здійснювати розгляд даної справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження.
14.09.2023 до Південно-західного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Одеська обласна енергопостачальна компанія" надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач не погоджується з останньої та просить рішення Господарського суду Одеської області від 12.07.2023 у справі №916/273/22 залишити без змін. 
При цьому, ТОВ "ООЕК" зазначає, що матеріалами справи підтверджується фактичне споживання електричної енергії за об`єктом, що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Єврейська, 4. Водночас, враховуючи факт відсутності користування об`єктом КП «Редакція газети «Одеські вісник» об`єктом з 31.12.2018, останнє не мало можливості споживати електричну енергію на спірному об`єкті та таким чином укласти із ТОВ «ООЕК» договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг саме шляхом її фактичного споживання. При цьому, спірне приміщення відноситься до об`єктів комунальної власності і саме Департамент виступає уповноваженим органом у сфері управління комунальною власністю територіальної громади м. Одеси. З огляду на те, що з 01.01.2019 до Департаменту як до балансоутримувача перейшов спірний об`єкт, а жодного доказу, що підтверджує укладення нового договору оренди з будь-якою іншою юридичною особою Департаментом не надано, позивач вважає, що останній приєднався шляхом фактичного споживання електричної енергії до умов публічного договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг та є фактичним споживачем електричної енергії на об`єкті розташованому за адресою м. Одеса, вул. Єврейська, 4.
Апеляційний суд зазначає, що з метою повного, об`єктивного та всебічного розгляду апеляційної скарги, враховуючи обставини, пов`язані зі запровадженням в Україні воєнного стану та приймаючи до уваги навантаження суду апеляційної інстанції, а також з огляду на положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, апеляційну скаргу Департаменту комунальної власності Одеської міської ради на рішення Господарського суду Одеської області від 12.07.2023 у справі №916/273/22 розглядається поза межами строку, встановленого статтею 273 Господарського процесуального кодексу України, але, у розумний строк, тобто такий, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій і вирішення справи з метою забезпечення належного судового захисту.
Згідно зі ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Дослідивши матеріали справи, розглянувши доводи та вимоги апеляційної скарги, колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду встановила наступне.
Спірний об`єкт, за адресою: м. Одеса, вул. Єврейська, буд.4, перебуває на праві комунальної власності у Одеської міської ради, що не заперечується жодним учасником судового розгляду.
Відповідно до п. 2.1 Положення про Департамент комунальної власності ОМР, Департамент забезпечує реалізацію місцевої політики у сфері управління, ефективного використання та збереження майна комунальної власності територіальної громади м. Одеси, є органом приватизації об`єктів комунальної власності територіальної громади м. Одеси.
Згідно з 2.3 цього Положення, Департамент є балансоутримувачем нерухомого майна та іншого окремого індивідуально визначеного майна.
У відповідності до п. 2.4. Положення Департамент комунальної власності ОМР уповноважений, зокрема, управляти майном територіальної громади м. Одеси та виступати орендодавцем щодо нерухомого майна, яке перебуває у комунальній власності.
19.05.1999 між Департаментом комунальної власності Одеської міської ради та КП Редакцією газети “Одеський вісник” було укладено договір оренди нежитлового приміщення №100/6 за адресою: м. Одеса, вул. Єврейська буд.4 (т. 1 а.с. 25-27).
Додатковим договором №14 від 04.12.2017 “Про внесення змін до договору оренди нежитлового приміщення від 19.05.1999 №100/6” термін дії договору визначений з 01.01.2018 до 31.12.2018. Доказів продовження договірних відносин між сторонами вказаного договору матеріали справи не містять (т.1 а.с. 36-37).
Крім того, судом першої інстанції встановлено, що Департаментом за вказаною адресою, а саме: м. Одеса, вул. Єврейська, буд. 4 були також укладено договори оренди на об`єкти комунальної власності з ТОВ “ДЖІ ЕМ ДЖІ КОНТЕНТ”: 
- договір оренди від 15.04.2014 №102/6 (зі змінами) на частину нежитлових приміщень першого поверху, загальною площею 86,19 кв.м., 
- договір оренди від 01.11.2019 №915/19 на нежитлове приміщення №102, загальною площею 68,4 кв.м.,
- договір оренди від 21.10.2019 №884/1 на нежитлові приміщення підвалу, першого та третього поверхів, загальною площею 629,0 кв.м.,
- договір оренди від 22.11.2019 №102/6 на частину нежитлових приміщень першого поверху загальною площею 58,8 кв.м.
Судом першої інстанції встановлено та не заперечується учасниками справи, що між ТОВ "ООЕК" та КП Редакцією газети “Одеський вісник” існував договір про розподіл електричної енергії №5799 до нежитлових приміщень, що розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Єврейська, 4.
14.12.2018 Листом №66/01-18 КП Редакція газети “Одеський вісник” повідомило Центральний РЕМ АТ “Одесаобленерго” про ліквідацію останнього та припинення договірних відносин, у зв`язку з чим просило надати дозвіл сплачувати з 01.01.2018 лише за фактично спожиту електроенергію, оскільки буде працювати ліквідаційна комісія.
У цьому контексті судова колегія звертає увагу на невідповідність дати складення листа (14.12.2018), дати рішення ОМР, відповідно до якого КП Редакція газети “Одеський вісник” було ліквідовано (рішення від 31.10.2018 №3898-VII) та дати, вказаної в листі стосовно прохання сплачувати за лише за фактично спожиту електроенергію (з 01.01.2018), а тому вважає дату 01.01.2018 технічною опискою та враховує те, що мова йде про дату 01.01.2019,що також підтверджується вимогами позовної заяви та не спростовується учасниками справи. 
За твердженням ТОВ "ООЕК", враховуючи вказаний лист, електропостачання за адресою нежитлового приміщення за адресою: м. Одеса, вул. Єврейська, 4 не припинялось.
27.05.2019 розпорядженням Одеського міського голови №441 Департамент інформації та зв`язків з громадськістю Одеської міської ради було призначено уповноваженим органом для здійснення контролю за ефективною діяльністю комунальних підприємств.
29.05.2019 ТОВ “ООЕК” звернулось із листом №06/03-62 щодо сплати боргу за електроенергію по вул. Єврейська, буд.4 до Департаменту інформації та зв`язків з громадськістю Одеської міської ради.
У відповідь на вказане звернення, Департамент інформації та зв`язків з громадськістю Одеської міської ради Листом від 27.06.2019 №01-18/271 зазначив, що 31.10.2018 Одеською міською радою було прийнято рішення №3898-VII “Про припинення випуску газет “Одеський вісник” та “Думська площа” - додатку до “Одесского весника”, припинення діяльності їх редакції та припинення комунального підприємства “Редакції газети “Одеський вісник” шляхом ліквідації. Додатковим договором №14 від 04.12.2017 “Про внесення змін до договору оренди нежитлового приміщення від 19.05.1999 №100/6” термін дії договору визначений з 01.01.2018 до 31.12.2018. З 01.01.2019 КП “Редакція газети “Одеський вісник” не має договірних відносин на оренду приміщень за адресою: м. Одесу, вул. Єврейська, буд. 4. Крім того, просили врахувати лист від 14.12.2018 №66/01-18 та повідомили, що претензію щодо сплати заборгованості за спожиту електричну енергію розглядає Департамент комунальної власності Одеської міської ради (т.1 а.с. 34-35).
Листом від 17.07.2019 Департаментом комунальної власності Одеської міської ради було повідомлено ТОВ “ООЕК” про відсутність можливості розглянути лист ТОВ “ООЕК” за змістом (т.1 а.с. 38).
Разом з цим, АТ “ДТЕК Одеські Електромережі”, як оператор системи розподілу електропостачання, надало позивачу дані щодо обсягів споживання електричної енергії за період січень 2019 – лютий 2020 по точці комерційного обліку за об`єктом: м. Одеса, вул. Єврейська, буд. 4, в обсязі 11954 кВт/год., про що свідчить Довідка від 13.12.2021 №101/29/03-8034, яка міститься в матеріалах справи (т.1 а.с. 24).
Надалі позивачем було сформовано рахунок за спожиту електричну енергію, який було направлено відповідачу, зокрема: №590/02/01-948 від 23.11.2021 на загальну вартість у розмірі 33 194,10 грн. у т.ч. ПДВ, який було отримано представником відповідача 17.12.2021 (т.1 а.с. 21).
Докази сплати вищезазначеного рахунку матеріали справи не містять. 
Посилаючись на положення ПРРЕЕ, зокрема п. 8 постанови НКРЕКП №312 від 14.03.2018 та стверджуючи, що Департамент комунальної власності був фактичним споживачем електричної енергії за об`єктом за адресою: м. Одеса, вул. Єврейська, буд. 4, з 01.01.2019, позивач звернувся до господарського суду із відповідним позовом.
Дослідивши апеляційну скаргу в межах заявлених доводів, перевіривши правильність юридичної оцінки встановлених фактичних обставин справи, застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при винесені рішення, колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду дійшла наступних висновків.
Кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання (ст. 15 Цивільного кодексу України). 
Відповідно до ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу у визначений цією статтею способом. 
Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені положеннями ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України та ст. 20 Господарського кодексу України.
Зазначений у вказаних нормах перелік способів захисту прав чи інтересів не є вичерпним. Відповідно до абзацу 2 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.
Як зазначалось вище, позовні вимоги у даній справі спрямовані на відшкодування вартості спожитої відповідачем електричної енергії.
За вимогами частин 2, 4 ст. 275 Господарського кодексу України відпуск енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається.
Правові, економічні та організаційні засади функціонування ринку електричної енергії, відносини, пов`язані з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажем, постачанням електричної енергії для забезпечення надійного та безпечного постачання електричної енергії споживачам визначаються Законом України "Про ринок електричної енергії" та Правил роздрібного ринку електричної енергії.
Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України «Про ринок електричної енергії» (набрав чинності 11.06.2018) учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах.
На виконання Закону України “Про ринок електричної енергії”, під час здійснення заходів з відокремлення оператора системи розподілу Акціонерного товариства “Одесаобленерго” від постачання електричної енергії, - було створено Товариство з обмеженою відповідальністю “Одеська обласна енергопостачальна компанія”, з метою здійснення діяльності з постачання електричної енергії споживачам. Відповідно до п. 13 розділу XVII “Прикінцеві та перехідні положення” Закону України “Про ринок електричної енергії” (зі змінами від 23.11.2018 №2628-VIII), відокремлення оператора системи розподілу здійснено з метою забезпечення надійного та безперервного постачання електричної енергії побутовим та малим непобутовим споживачам; фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема, - факт споживання електричної енергії. Упродовж строку виконання електропостачальником, створеним у результаті здійснення заходів з відокремлення, функцій постачальника універсальних послуг: тариф на послуги постачальника універсальних послуг встановлюється Регулятором відповідно до затвердженої ним Методики.
Методика розрахунку тарифу на послуги постачальника універсальних послуг затверджена Постановою НКРЕКП від 05.10.2018 №1176. 
14.06.2018 Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) було прийнято постанову №429 про видачу, зокрема, ТОВ «ООЕК», ліцензії з постачання електричної енергії споживачу.
Постановою НКРЕКП №1268 від 26.10.2018 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо передачі даних побутових та малих не побутових споживачів постачальнику електричної енергії» на TOB “ООЕК” були покладені функції з універсальної послуги на закріпленій території. 
Територією ліцензованої діяльності ТОВ “ООЕК”, як постачальника універсальних послуг являється територія Одеської області, оскільки на цій території здійснював діяльність попередній постачальник за регульованим тарифом (АТ “ДТЕК Одеські Електромережі”, який в результаті заходів відокремлення створив ТОВ “ООЕК”).
ТОВ «ООЕК» з 01.01.2019 є постачальником універсальних послуг з постачання електричної енергії споживачам на території Одеської області. 
Також, з 01.01.2019 на території Одеської області розпочав діяльність оператор системи розподілу - AT «Одесаобленерго» на підставі ліцензії про розподіл електричної енергії на підставі Постанови НКРЕКП №1345 від 06.11.2018 «Про видачу AT «Одесаобленерго» ліцензії з розподілу електричної енергії та анулювання ліцензій з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами і постачання електричної енергії за регульованим тарифом». 
Відповідно до п. 5 Постанови НКРЕКП № 312 від 14.03.2018 р., оператор системи надає послуги комерційного обліку споживачам.
За положеннями п. 8.6.1 Кодексу комерційного обліку електричної енергії, що затверджений постановою НКРЕКП № 311 від 14.03.2018, зчитування показів з лічильників, встановлених у споживачів, може здійснюватися споживачем, а також оператором системи або ППКО (у ролі ОЗД) відповідно до цього Кодексу та умов договору.
Судом встановлено, що 11.09.2020 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесені зміни в частині зміни найменування АТ «Одесаобленерго» та зареєстровано нове найменування товариства, а саме акціонерного товариства «ДТЕК Одеські Електромережі» код ЄДРПОУ 00131713.
На даний час, на підставі п. 10 Постанови НКРЕКП №312 від 14.03.2018 функції оператора комерційного обліку покладені на оператора системи розподілу у межах території своє ліцензованої діяльності, а саме АТ “ДТЕК Одеські електромережі”.
Реєстр Електропостачальників, які отримали доступ до електричних мереж Оператора системи розподілу електричної енергії АТ «ДТЕК Одеські Електромережі» (АТ «Одесаобленерго») публічно розміщений на сайті останнього.
Згідно з ч. 6 ст. 56 Закону України «Про ринок електричної енергії», постачання електричної енергії електропостачальниками здійснюється з дотриманням Правил роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими Постановою НКРЕКП №312 від 14.03.2018 (далі - Правила, ПРРЕЕ).
Пунктом 1.2.1. ПРРЕЕ встановлено, що на роздрібному ринку електричної енергії споживання та використання електричної енергії для потреб електроустановки споживача здійснюється за умови забезпечення розподілу/передачі та продажу (постачання) електричної енергії на підставі договорів про розподіл/передачу, постачання електричної енергії, надання послуг комерційного обліку, які укладаються відповідно до цих Правил, Кодексу системи передачі, Кодексу системи розподілу та Кодексу комерційного обліку.
З матеріалів справи вбачається, а Департаментом не спростовано, що за адресою: м. Одеса, вул. Єврейська, 4 знаходяться електроустановки об`єкту комунальної власності.
Згідно з п. 11.1.7. Кодексу системи розподілу, договір про надання послуг з розподілу електричної енергії має бути укладений по усіх точках приєднання електроустановок користувача на території відповідного оператора системи розподілу, а також по точках приєднання споживачів, електроустановки яких приєднані до електричних мереж інших власників, які не є оператором системи розподілу або оператором малої системи розподілу. Непобутові споживачі, електроустановки яких приєднані до мереж оператора системи розподілу, для забезпечення розподілу електричної енергії до їх точки(ок) приєднання електроустановок зобов`язані укласти договір про розподіл з оператором системи розподілу, до мереж якого вони приєднані.
У цьому контексті судова колегія зазначає, що суб`єкт ринку електричної енергії та/або точка комерційного обліку електроенергії має код енергетичної ідентифікації - ЕІС-код (EnergyIdentificationCode). Отримання такого коду є обов`язковим. Це необхідна умова для постачання електричної енергії як побутовим, так і непобутовим споживачам.
Як зазначалось вище, за адресою: м. Одеса, вул. Єврейська, 4 розташований об`єкт нерухомості, який знаходиться на балансі Департаменту комунальної власності ОМР. Департамент виступає орендодавцем вказаного об`єкту нерухомості, у зв`язку з чим з 1999 року по 31.12.2018 у приміщенні об`єкту нерухомості за адресою: м. Одеса, вул. Єврейська, 4 (із зареєстрованою точкою комерційного обліку електроенергії – ЕІС-кодом 6279488930526198) знаходилось КП “Редакція газети “Одеський вісник”, яке уклало договір про надання послуг з розподілу електричної енергії №5799 з АТ «Одесаобленерго», правонаступником якого є АТ “ДТЕК Одеські Електромережі”.
Згідно з рішенням ОМР від 31.10.2018 №3898-VII КП “Редакція газети “Одеський вісник” було ліквідовано та призначено ліквідаційну комісію, однак, споживання електричної енергії фактично не припинялось, про що свідчить наявна у матеріалах справи Довідка від 13.12.2021 №101/29/03-8034 АТ “ДТЕК Одеські Електромережі”, згідно з якою за точкою комерційного обліку електроенергії із ЕІС-кодом 6279488930526198 оператором системи розподілу електропостачання були отримані дані щодо обсягів споживання електричної енергії за період січень 2019 – лютий 2020, у які увійшли і дані за спірний період (січень 2019 - липень 2019), а саме: січень 2019 – 4681 кВт/год; лютий 2019 – 2820 кВт/год; березень 2019 – 2133 кВт/год; квітень 2019 – 1639 кВт/год; травень 2019 – 692 кВт/год; червень 2019 – 0 кВт/год; липень 2019 - -76 кВт/год.
Крім того, листом від 4.12.2018 №66/01-18 КП “Редакція газети “Одеський вісник” підтвердило, що у приміщенні із зареєстрованою точкою комерційного обліку електроенергії за ЕІС-кодом 6279488930526198 з 01.01.2019 слід нараховувати оплату лише за фактично спожиту електричну енергію, оскільки у відповідному приміщенні працюватиме ліквідаційна комісія.
Департамент не спорює неможливість споживання електричної енергії з боку КП “Редакція газети «Одеські вісник» у зв`язку із припиненням терміну дії договору оренди приміщення, в якому знаходилась Редакція та за яким зареєстрована точка комерційного обліку електроенергії із ЕІС-кодом 6279488930526198.
Таким чином, з огляду на те, що вказане приміщення, відноситься до об`єктів комунальної власності і саме Департамент виступає уповноваженим органом у сфері управління комунальною власністю територіальної громади м. Одеси; враховуючи, що з 01.01.2019 саме до Департаменту як до балансоутримувача перейшло спірне приміщення; оскільки у даному приміщенні зареєстрована точка комерційного обліку електроенергії за ЕІС-кодом 6279488930526198 і згідно з даними по цієї точці з 01.01.2019 відбувалось споживання електричної енергії, колегія суддів погоджується із судом першої інстанції, що Департамент є фактичним споживачем електричної енергії на об`єкті розташованому за адресою м. Одеса, вул. Єврейська, 4.
З боку Департаменту вищенаведене жодним чином не спростовано, оскільки до матеріалів справи не надано будь-якого доказу, що підтверджує укладення нового договору оренди з іншою юридичною особою відносно саме спірного приміщення із зареєстрованою точкою комерційного обліку електроенергії за ЕІС-кодом 6279488930526198.
Апеляційна колегія враховує, що з 01.01.2019 відповідно до ч. 4 ст. 63 Закону України «Про ринок електричної енергії», п. 8 Постанови НКРЕКП №312 від 14.03.2018 «Про затвердження Правил poздрібного ринку електричної енергії», пп 1.2.8, 3.1.7, 5.5.4. ПРРЕЕ постачання електричної споживачам здійснюється на підставі публічного договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, який розроблений ТОВ «OOEK» на підставі Типового договору (додаток №6 до ПPPEE), а також публічної комерційної пропозиції №2-УП (для колективних побутових споживачів та споживачів, які мають право на отримання електричної енергії за тарифами для побутових споживачів), яка є додатком №3 до договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, які опубліковані на офіційному сайті ТОВ «ООЕК».
Статтею 179 Господарського кодексу України визначені загальні умови укладення господарських договорів. Згідно з частиною четвертою вказаної статті при укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі договору приєднання, запропонованого однією стороною для інших можливих суб`єктів, коли ці суб`єкти у разі вступу у договір не мають права наполягати на зміні його змісту.
Крім того, за приписами ч. 1 ст. 642 Цивільного кодексу України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною.
Отже, за загальним правилом договір є укладеним у випадку повного і безумовного прийняття (акцепту) однією стороною пропозиції іншої сторони про укладення договору (оферти). При цьому прийняттям пропозиції відповідно до ч. 2 ст. 642 Цивільного кодексу України є також вчинення особою, яка одержала оферту, відповідних конклюдентних дій (зокрема, надання послуг, сплата коштів ) у межах строку для відповіді. Водночас відповідь про згоду укласти договір на інших умовах не є акцептом, а є новою офертою.
Подібну правову позицію виклав Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду у постанові від 25.04.2018 у справі №910/6002/17.
Пунктом 8 постанови №312 НКРЕКП від 14.03.2018 (у редакції, що діяла станом на 01.01.2019) зазначено, що договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг укладається шляхом приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, опублікованого в засобах масової інформації та на веб-сайті постачальника, зокрема, шляхом фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії.
Пунктом 7 ПРРЕЕ передбачено, що договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг укладається шляхом приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, опублікованого в засобах масової інформації та на веб-сайті постачальника, шляхом оплат рахунка, отриманого від постачальника універсальної послуги, або фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії, або підписання заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг.
Отже, фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема - факт споживання електричної енергії, про що прямо передбачено також у п. 13 розділу XVII Закону України «Про ринок електричної енергії›.
Враховуючи вищевикладене, судова колегія погоджується із висновком суду першої інстанції, що зважаючи на наявність фактичних обсягів споживання електричної енергії у спірний період за спірною точкою обліку електричної енергії та відсутності доказів щодо існування будь-якого іншого споживача у спірний період, аніж Департамент комунальної власності Одеської міської ради, слід дійти висновку, що саме Департамент приєднався до договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг на умовах комерційної пропозиції.
Відповідно до ч. 3 ст. 58 Закону України “Про ринок електричної енергії” споживач зобов`язаний, зокрема, сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів.
Згідно п. 4.3 ПРРЕЕ дані, необхідні для формування платіжних документів, у тому числі щодо обсягів електричної енергії, надаються учасникам роздрібного ринку адміністратором комерційного обліку в порядку, встановленому Кодексом комерційного обліку. 
Пунктом 4.12 ПРРЕЕ, передбачено, що розрахунки між споживачем та електропостачальником здійснюються за даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку. 
Згідно п. 4.13 ПРРЕЕ, для здійснення розрахунків за фактично спожиту електричну енергію електропостачальник має сформувати та виставити споживачу платіжний документ у паперовій або електронній формі (у випадку згоди споживача на отримання електронного платіжного документа), на підставі даних комерційного обліку, отриманих у порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку.
Відповідно до публічної комерційної пропозиції №2-УП, до умов якої приєднався Департамент комунальної власності Одеської міської ради, обсяги спожитої електричної енергії визначаються Оператором за розрахунковий період, який становить один календарний місяць.
Як зазначалось вище, за розрахунковий період ТОВ «ООЕК» від АТ «ДТЕК Одеські Електромережі», як оператора системи розподілу, були отримані дані щодо фактичного споживання електричної енергії Департаментом, які наведені у Довідці від 13.12.2021 №101/29/03-8034.
Перевіривши отримані дані, наявні у матеріалах справи, судова колегія зазначає, що за точкою комерційного обліку електроенергії із ЕІС-кодом 6279488930526198 у визначений позивачем період з 01.01.2019 по липень 2019 включно рахується загальна кількість спожитої електричної енергії у розмірі 11   890 кВт/год., а не 11 954 кВт/год., як зазначено позивачем та судом першої інстанції. При цьому, у липні 2019 ТОВ «ООЕК» від АТ «ДТЕК Одеські Електромережі» було отримано дані щодо споживання електричної енергії з від`ємним значенням, зокрема -76 кВт./год. 
Залишок спожитої електричної енергії відноситься до періоду вересень 2019 - лютий 2020, який не заявлений до стягнення позивачем, що не було враховано судом першої інстанції.
Отже, здійснивши перерахунок вартості спожитої електричної енергії у період січень 2019 - липень 2019, апеляційний суд вказує, що правильною сумою для оплати є 28   535,47 грн.
Відповідно до п. 5.2.1 ПРРЕЕ електропостачальник має право на своєчасне та в повному отримання коштів за продану електричну енергію відповідно до укладених договорів.
За вимогами ч. 3 ст. 58 Закону України "Про ринок електричної енергії" та пунктом 5.5.5 ПРРЕЕ передбачено, що споживач електричної енергії зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів.
Згідно п.5.5 Договору ціна на електричну енергію встановлюється з дотриманням вимог, передбачених Законом України «Про ринок електричної енергії» і ПРРЕЕ.
Доказів оплати заборгованості за спожиту електричну енергію у розмірі 28   535,47 грн. у матеріалах справи не міститься.
На підставі вищенаведеного, за відсутності доказів оплати вартості спожитої електричної енергії у розмірі 28   535,47 грн., колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог ТОВ «ООЕК» у розмірі вказаної суми. 
З огляду на те, що позивачем у позовній заяві період з вересня 2019 по лютий 2020 не визначений як спірний, стягнення з Департаменту 4   658,63 грн. за спожиту електричну енергію у цьому періоді є безпідставним, а тому задоволенню не підлягає.
Відповідно до ч. 3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
За приписами ч. 1 ст. 73 цього Кодексу доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 79 Господарського процесуального кодексу України).
Згідно зі статтею 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Згідно з п. 2 ч.1 ст. 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.
Відповідно до ч.1 ст. 277 Господарського процесуального кодексу України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
За таких обставин, Південно-західний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга Департаменту комунальної власності Одеської міської ради на рішення Господарського суду Одеської області від 12.07.2023 у справі №916/273/22 підлягає частковому задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду – частковому скасуванню.
Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за позовом та апеляційною скаргою покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст.ст. 269, 270, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд, –

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу задовольнити частково.
Рішення Господарського суду Одеської області від 12.07.2023 у справі №916/273/22 скасувати частково, виклавши його резолютивну частину в наступній редакції:
« 1. Позовні вимоги задовольнити частково.
2. Стягнути з Департаменту комунальної власності Одеської міської ради (вул. Артилерійська, 1, Одеса, 65039, код 26302595) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Одеська обласна енергопостачальна компанія" (вул. Мала Арнаутська, буд. 88, Одеса, 65007, код 42114410) заборгованість за спожиту електричну енергію в розмірі 28 535,47 грн.
3. В задоволені позову стосовно позовних вимог до Одеської міської ради та стягненні з Департаменту комунальної власності Одеської міської ради 4 658,63 грн. – відмовити.» 
Стягнути з Департаменту комунальної власності Одеської міської ради на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Одеська обласна енергопостачальна компанія" 2   132,49 грн. витрат зі сплати судового збору за розгляд позовної заяви.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Одеська обласна енергопостачальна компанія" на користь Департаменту комунальної власності Одеської міської ради 522,13 грн. витрат про сплаті судового збору в суді апеляційної інстанції.
Господарському суду Одеської області на виконання постанови видати відповідні накази із зазначенням повних реквізитів сторін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, встановлених п.2 ч.3 ст.287 Господарського процесуального кодексу України.
Дана постанова складена та підписана 15.01.2024 у зв`язку із перебуванням у відпустках з 01.01.2024 по 12.01.2024 головуючого судді Савицького Я.Ф. та судді-члена колегії Колоколова С.І.

Головуючий суддя                                                                      Савицький Я.Ф.

Суддя                                                                                          Колоколов С.І.
        
        Суддя                                                                                          Поліщук Л.В.