ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 537/3556/22  Номер провадження 22-ц/814/541/24	Головуючий у 1-й інстанції Зоріна Д.О.  Доповідач ап. інст. Пікуль В. П.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 січня 2024 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Пікуля В.П.,
суддів Одринської Т.В., Панченка О.О.,
при секретарі Філоненко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції цивільну справу за апеляційними скаргами  ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник - адвокат Малека Ірина Василівна, та ОСОБА_2 , в інтересах якої діє представник - адвокат Малека Ірина Василівна, на рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 28 червня 2023 року (повний текст рішення складено 10 липня 2023 року) та на додаткове рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 25 липня 2023 року (повний текст судового рішення складено 28 липня 2023 року) у справі за об`єднаними в одне провадження позовом  ОСОБА_2 до  ОСОБА_3 , за участі третьої особи - приватного нотаріуса Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Проботюк Юлії Миколаївни про визначення додаткового строку на прийняття спадщини та позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , за участі третіх осіб - приватного нотаріуса Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Проботюк Юлії Миколаївни, ОСОБА_2 про визначення додаткового строку на прийняття спадщини,
В С Т А Н О В И В:
ОПИСОВА ЧАСТИНА
Короткий зміст позовних вимог ОСОБА_2 .
У грудні 2022 року  ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 , за участі третьої особи - приватного нотаріуса Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Проботюк Ю.М. про визначення додаткового строку на прийняття спадщини.
В обґрунтування позову зазначено, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 батька - ОСОБА_4 , залишилась спадщина у вигляді земельних ділянок загальною площею 0,37 га, що знаходяться за адресою: с. Кам`яні Потоки, Кременчуцького р-ну Полтавської обл., цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель (присадибна ділянка) - 0,21 га та для введення особистого підсобного господарства - 0,16 га. Вказані земельні ділянки належать спадкодавцеві на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ПЛ № 048469, виданого 08 квітня 1999 року Кам`янопотоківською сільською Радою народних депутатів Кременчуцького району Полтавської області. Факт родинних відносин позивача із спадкодавцем підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим відділом ЗАГС Крюківського райвиконкому м. Кременчука Полтавської області, актовий запис № 324 від 24 квітня 1985 року, в якому померлий ОСОБА_4 записаний батьком ОСОБА_2 . 
Для отримання спадщини позивач не змогла у встановлений строк звернутись із заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини, оскільки після військової агресії російської федерації відносно України була змушена покинути місце свого проживання та тимчасово перебувала за кордоном. Під час перебування за кордоном позивач телефонувала до нотаріальної контори з питання подачі заяви про прийняття спадщини, на що отримала відповідь, що особливості спадкування в умовах воєнного стану визначені постановою Кабінету Міністрів України «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» від 28 лютого 2022 року № 164, у якій зазначено, що на період воєнного стану строк для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється. У свою чергу, доступ нотаріуса до державних реєстрів також може бути обмежений, відтак зупинення строку для прийняття спадщини є необхідним. 
28 листопада 2022 року позивач у телефонному режимі звернулася до нотаріальної контори з приводу прийняття спадщини і попросила оформити спадщину, однак їй повідомили про пропущення строку для її прийняття, оскільки до постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» від 28 лютого 2022 року № 164 29 червня 2022 року було внесено зміни та пояснила, що на період воєнного стану строк для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється, але не більше ніж на чотири місяці, а свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини. 
08 грудня 2022 року приватний нотаріус Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Проботюк Ю.М. винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії та надала позивачу роз`яснення про право продовжити термін прийняття спадщини, звернувшись з відповідним позовом до суду. 
Дружина померлого – ОСОБА_3 , прийняла спадщину у встановлені законодавством строки, але не надає письмової згоди на долучення позивача до кола спадкоємців та для прийняття спадщини. 
Крім того, позивач зазначає, що їй встановлено ІІІ групу інвалідності та маючи пригнічений емоційний і фізичний стан, вважала дійсною постанову Кабінету Міністрів України «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» від 28 лютого 2022 року № 164. 
У своїх уточнених позовних вимогах ОСОБА_2 прохала суд визначити їй додатковий строк тривалістю три місяці для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , перебіг якого розпочати з дня набрання рішенням законної сили, а також стягнути з відповідача понесені судові витрати.
Короткий зміст позовних вимог  ОСОБА_1 .
У травні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 , за участі третіх осіб - приватного нотаріуса Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Проботюк Ю.М., ОСОБА_2 про визначення додаткового строку на прийняття спадщини.
Свої вимоги позивач мотивувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько – ОСОБА_4 , який на дату смерті проживав (був зареєстрований) по АДРЕСА_1 . На момент відкриття спадщини або на день смерті батька залишилися належними йому права на майно (спадкове), у тому числі, на земельні ділянки площею 0,37 га, що розташовані на території с. Кам`яні Потоки Кременчуцького р-ну Полтавської обл. та передані спадкодавцю: для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель площею 0,21 га, для ведення особистого підсобного господарства площею 0, 16 га, тощо. 
Позивач зі своєю сестрою - ОСОБА_2 були обізнаними в потребі подати заяви про прийняття спадщини протягом шести місяців від дня смерті спадкодавця до нотаріуса. ОСОБА_2 з 2015 року є інвалідом ІІІ групи за захворюванням центральної нервової системи, у якої така хвороба останні роки прогресувала. 06 березня 2022 року, після початку повномасштабного вторгнення російської федерації на територію України, позивач разом з родиною виїхали за кордон на територію Польщі. Для вирішення питання щодо прийняття спадщини, позивач зі своєю сестрою у телефонному режимі отримали консультацію приватного нотаріуса Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Прокопа О.Е., в якій він зазначив про наявність постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» від 28 лютого 2022 року № 164. Отримавши таку інформацію, позивач зі своєю сестрою вирішили подати заяву про прийняття спадщини після закінчення або припинення воєнного стану. 3 самого початку, відколи батько створив іншу родину, позивач з його дружиною спілкувалися, більш того, хвилювалася за неї, через те, що вона залишилася в Україні. Від часу коли позивач з родиною поїхали за кордон, вони з відповідачем періодично зв`язувались. Відповідач приховувала питання прийняття нею спадщини, не повідомила, що вона 27 травня 2022 року звернулася до приватного нотаріуса Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Проботюк Ю.М. з питанням прийняття спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , яка на підставі такого звернення спадкоємця-подружжя 27 травня 2022 року відкрила спадкову справу та зареєструвала факт відкриття такої в Спадковому реєстрі за номером 69322912. 
Позивач у телефонній розмові з приватним нотаріусом Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Проботюк Ю.М. з`ясувала, що наразі питання прийняття спадщини після померлого батька можливо вирішити за письмовою згодою спадкоємця, який вже прийняв спадщину, а за відсутності її згоди - в судовому порядку шляхом ініціювання спору із визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Зв`язавшись з відповідачем з приводу надання нею письмової згоди на прийняття доньками спадкодавця спадщини, остання повідомила, що такої згоди давати не буде. 
У зв`язку з вищевказаним,  ОСОБА_1  прохала суд визначити їй додатковий строк тривалістю три місяці для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , перебіг якого розпочати з дня набрання рішенням законної сили, а також стягнути з відповідача понесені судові витрати.
Короткий зміст рішення суду
Рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 28 червня 2023 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , за участі третьої особи - приватного нотаріуса Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Проботюк Ю.М. про визначення додаткового строку на прийняття спадщини - відмовлено.
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , за участі третіх осіб - приватного нотаріуса Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Проботюк Ю.М., ОСОБА_2 про визначення додаткового строку на прийняття спадщини - відмовлено.
Суд першої інстанції встановив, що наведені позивачами причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини не є поважними, оскільки не були пов`язані із об`єктивними та істотними труднощами для останніх вчинити дії щодо прийняття спадщини після смерті батька.
Короткий зміст клопотання про стягнення витрат на правничу допомогу
У липні 2023 року представник ОСОБА_3 – адвокат Блізінський М.П. звернувся до місцевого суду із клопотанням, у якому прохав суд ухвалити додаткове рішення по справі, яким стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 суму витрат на правничу допомогу в розмірі 48462,10 грн, що складається із 48302,10 грн – витрати на професійну правничу допомогу та 160,00 грн – фактичні витрати, що підлягають сплаті в порядку компенсації витрат, необхідних для надання правничої допомоги (поштові відправлення).
Короткий зміст додаткового рішення
Додатковим рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 25 липня 2023 року стягнуто з позивача ОСОБА_2 на користь відповідача ОСОБА_3 витрати, понесені нею на оплату професійної правничої допомоги в розмірі 3 000,00 грн.
Стягнуто з позивача ОСОБА_2 на користь відповідача ОСОБА_3 витрати, пов`язані із вчиненням процесуальних дій, необхідних для розгляду справи у розмірі 109,00 грн.
Стягнуто з позивача ОСОБА_1 на користь відповідача ОСОБА_3 витрати, понесені нею на оплату професійної правничої допомоги в розмірі 2 000,00 грн.
Стягнуто з позивача ОСОБА_1 на користь відповідача ОСОБА_3 витрати, пов`язані із вчиненням процесуальних дій, необхідних для розгляду справи у розмірі 51,00 грн.
Короткий зміст вимог апеляційних скарг
З рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 28 червня 2023 року та додатковим рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 25 липня 2023 року не погодилися ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , оскарживши їх в апеляційному порядку.
У поданих апеляційних скаргах особи, які їх подали, прохали суд: рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 28 червня 2023 року скасувати повністю, та ухвалити нове, яким позовні вимоги ОСОБА_2 та ОСОБА_1 задовольнити у повному обсязі; додаткове рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 25 липня 2023 року скасувати повністю, а в задоволенні клопотання відповідача про відшкодування заявлених витрат на правничу допомогу – відмовити повністю. 
Позиції учасників справи
Узагальнені доводи, викладені в апеляційній скарзі ОСОБА_1 на рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 28 червня 2023 року
На думку особи, яка подала апеляційну скаргу, оскаржуване рішення є незаконним та необґрунтованим і таким, що не відповідає вимогам статті 263 ЦПК України й не ґрунтується на приписах статті 2 ЦПК України.
ОСОБА_1 наголошує, що однією з підстав пропущення строку для прийняття спадщини є ухвалення Кабінетом Міністрів України постанови від 28 лютого 2022 року № 164, якою було зупинено перебіг строку для прийняття спадщини на час воєнного стану, що надало позивачу, як пересічному громадянину, який не є юридично обізнаним та був змушений у зв`язку зі збройною агресією росії покинути територію України, отримати обґрунтовані правові очікування з реалізації затвердженого нормативно-правового акту.
Крім того, після отримання консультації приватного нотаріуса з приводу зупинених строків для прийняття спадщини та з огляду на ракетний обстріл росією м. Кременчука, позивач вирішила залишитися із донькою за кордоном, де займалася облаштуванням побутових питань.
Також відповідач по справі, маючи контактні дані ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , не повідомила їх приватному нотаріусу з метою виконання останньою обов`язку, що передбачений статтею 63 Закону України «Про нотаріат».
Зауважено, що права людини не повинні порушуватися внаслідок ухвалення «неоднозначних» актів законодавства, оскільки останні, в свою чергу, мають відповідати критерію «якості закону».
Наголошено, що правові висновки, які викладено у постанові Верховного Суду від 25 січня 2023 року у справі №676/47/21 висловлені щодо правовідносин, що є відмінними від тих, які склалися у даній справі.
Узагальнені доводи, викладені в апеляційній скарзі ОСОБА_2 на рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 28 червня 2023 року
На думку особи, яка подала апеляційну скаргу, оскаржуване рішення є незаконним та необґрунтованим і таким, що не відповідає вимогам статті 263 ЦПК України й не ґрунтується на приписах статті 2 ЦПК України.
ОСОБА_2 наголошує, що однією з підстав пропущення строку для прийняття спадщини є ухвалення Кабінетом Міністрів України постанови від 28 лютого 2022 року № 164, якою було зупинено перебіг строку для прийняття спадщини на час воєнного стану, що надало позивачу, як пересічному громадянину, який не є юридично обізнаним та був змушений у зв`язку зі збройною агресією росії покинути територію України, отримати обґрунтовані правові очікування з реалізації затвердженого нормативно-правового акту.
У зв`язку зі смертю батька, а також повномасштабним вторгненням росії на територію України, у ОСОБА_2 погіршилося самопочуття, що пов`язано із її хворобою на підставі якої їй встановлено ІІІ групу інвалідності, тому позивач повернувшись додому першочергово зайнялася лікуванням, а також проходженням лікарської комісії.
Також відповідач по справі, маючи контактні дані ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , не повідомила їх приватному нотаріусу з метою виконання останньою обов`язку, що передбачений статтею 63 Закону України «Про нотаріат».
Зауважено, що права людини не повинні порушуватися внаслідок ухвалення «неоднозначних» актів законодавства, оскільки останні, в свою чергу, мають відповідати критерію «якості закону».
Узагальнені доводи, викладені в апеляційних скаргах ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на додаткове рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 25 липня 2023 року
На думку особи, яка подала апеляційну скаргу, оскаржуване судове рішення, як і рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 28 червня 2023 року, не відповідає вимогам статті 263 ЦПК України та не ґрунтується на приписах статті 2 ЦПК України.
Представник відповідача у поданому ним клопотанні про стягнення витрат не вказав яким чином слід здійснювати розподіл між позивачами заявлених у клопотанні витрат: солідарно чи в рівних частках, або у якому співвідношенні.
На думку ОСОБА_1 , представник відповідача не надав до місцевого суду докази щодо понесених ОСОБА_3 фактичних/реальних витрат на професійну правничу допомогу.
Крім того, наголошено, що згідно поданого до місцевого суду договору, правовідносини щодо надання професійної правничої допомоги виникли між АО «АС Лігал» та ОСОБА_3 , натомість представництво інтересів відповідача у місцевому суді здійснював адвокат Блізінський М.П., відомості щодо співпраці якого з АО матеріали справи не містять.
Також представник відповідача не подавав до місцевого суду попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, а доданий до справи договір про правничу допомогу не містить розміру узгодженого гонорару адвоката за надані ним послуги.
Щодо доводів ОСОБА_3 на подані апеляційні скарги на рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 28 червня 2023 року, які викладені у відзивах
У поданих відзивах на апеляційні скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 28 червня 2023 року ОСОБА_3 прохала суд у задоволенні поданих апеляційних скарг відмовити, а оскаржуване судове рішення залишити без змін.
Відповідач зазначає, що позивачі у поданих ними процесуальних документах не визначилися остаточно із підставою пропуску ними строку для прийняття спадщини: чи то війна, чи то прийнята Кабінетом Міністрів України постанова.
Зауважено, що нотаріус був позбавлений можливості реалізації покладених на нього обов`язків згідно статті 63 Закону України «Про нотаріат», оскільки будь-які дані щодо місця проживання чи перебування позивачів в останнього були відсутні.
Позивачами не доведено поважність пропуску строку для прийняття спадщини, оскільки останні, перебуваючи понад два місяці після смерті батька на території України, не були позбавлені можливості звернутися до нотаріуса із відповідною заявою, а будучи за кордоном – подати таку заяву до консульської установи чи направити засобами поштового зв`язку.
Погіршення стану здоров`я ОСОБА_2 , що унеможливило б звернення останньої із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса протягом строку вчинення таких дій, не підтверджено належними доказами, а тому місцевий суд дійшов до правильного висновку, не взявши такі доводи до уваги.
Щодо доводів ОСОБА_3 на подані апеляційні скарги на додаткове рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 25 липня 2023 року, які викладені у відзивах
У поданих відзивах на апеляційні скарги на додаткове рішення місцевого суду відповідач зазначає, що чинні норми цивільного процесуального законодавства не містять заборони уточнювати свої вимоги щодо порядку розподілу судових витрат в усній формі.
Наголошено, що адвокат Блізінський М.П. здійснює свою адвокатську діяльність у складі адвокатського об`єднання, з яким відповідач уклала договір на надання професійної правничої допомоги.
Крім того, обов`язковість надання підтвердження оплати витрат на правову допомогу суперечить нормам ЦПК України (стаття 137 ЦПК України), а також судовій практиці Верховного Суду.
Вказано, що заява у порядку частини восьмої статті 141 ЦПК України була заявлена представником відповідача у поданих до місцевого суду відзивах на позовні заяви.
Щодо явки та позиції учасників справи в суді апеляційної інстанції
Представник осіб, які подали апеляційні скарги, адвокат Малека І.В., взявши участь у судовому засіданні в суді апеляційної інстанції, вимоги апеляційних скарг підтримала та прохала їх задовольнити з підстав, що у них зазначені.
Представник відповідача – адвокат Блізінський М.П., взявши участь у розгляді справи у режимі відеоконференції, проти задоволення апеляційних скарг заперечував, наголосивши на законності та обґрунтованості оскаржуваних рішень місцевого суду.
Приватний нотаріус Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Проботюк Ю.М. у поданій нею заяві до апеляційного суду, прохала розгляд справи здійснювати за її відсутності у зв`язку із завантаженістю.
МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, приходить до такого висновку.
Встановлені обставини справи
Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , який проживав за адресою: АДРЕСА_1 (т.1, а.с. 08, 69).
Після смерті ОСОБА_4 залишилась спадщина у вигляді земельних ділянок загальною площею 0,37 га, що знаходяться за адресою: с. Кам`яні Потоки Кременчуцького р-ну Полтавської обл., цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель (присадибна ділянка) - 0,21 га та для введення особистого підсобного господарства - 0,16 га. Вказані земельні ділянки належать спадкодавцеві на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ПЛ № 048469, виданого 08 квітня 1999 року Кам`янопотоківською сільською Радою народних депутатів Кременчуцького району Полтавської області (т.1, а.с. 07).
27 травня 2022 року відповідач ОСОБА_3 звернулася до приватного нотаріуса Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області Проботюк Ю.М. із заявою № 89 про прийняття спадщини, також зазначивши про наявність ще спадкоємців, які є дітьми померлого, а саме ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . На підставі зазначеної заяви нотаріусом була відкрита спадкова справа № 34/2022 після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 (т.1, а.с. 115)
08 грудня 2022 року позивач ОСОБА_2 звернулася до приватного нотаріуса Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області Проботюк Ю.М. із заявою № 196 про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на належну частку у спадщині (т.1, а.с. 129).
08 грудня 2022 року приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області Проботюк Ю.М. було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом ОСОБА_2 на майно померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , у зв`язку з пропущенням позивачем шестимісячного строку для прийняття спадщини (т.1, а.с. 134).
27 лютого 2023 року ОСОБА_2 звернулася до приватного нотаріуса Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області Проботюк Ю.М. із заявою від імені позивача ОСОБА_1 , на підставі довіреності від 12 січня 2023 року, із заявою № 24 про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на належну частку у спадщині (т.1, а.с. 135-140).
27 лютого 2023 року приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області Проботюк Ю.М. було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом ОСОБА_1 на майно померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , у зв`язку з пропущенням позивачем шестимісячного строку для прийняття спадщини (т.1, а.с. 145).
Факт родинних відносин, а саме те, що позивач ОСОБА_2 є донькою ОСОБА_4 підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим відділом ЗАГС Крюківського райвиконкому м. Кременчука Полтавської області, актовий запис № 324 від 24 квітня 1985 року, в якому померлий записаний як батько позивача (т.1, а.с. 06); факт родинних відносин, а саме те, що позивач ОСОБА_1 є донькою померлого ОСОБА_4 підтверджується: свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 10 листопада 1982 року, в якому померлий записаний як батько ОСОБА_5 (т.1, а.с. 189), а також свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3 , з якого вбачається, що ОСОБА_5 після одруження змінила прізвище на « ОСОБА_6 » (т.1, а.с. 190).
Приватний нотаріус Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Прокоп О.Е. у листі від 05 квітня 2023 року зазначив, що у квітні 2022 року в телефонному режимі до нього звернулася ОСОБА_2 , якій він повідомив зміст постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану», а саме пункту 3, редакція якого на час звернення містила наступний зміст: «Установити, що на час воєнного стану перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини» (т.1, а.с. 201).
Згідно довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією №476281 вбачається, що ОСОБА_2 встановлено ІІІ групу інвалідності за загальним захворюванням до 26 вересня 2023 року на підставі проведеного 26 вересня 2022 року медичного огляду та було рекомендовано працю без тяжких фізичних та психо-емоційних навантажень (т.1, а.с. 206).
Позиція суду апеляційної інстанції
Право, застосоване судом
Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
За правилами статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.
Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України).
За правилами частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Відповідно до статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.
Подання заяви про прийняття спадщини є дією, що її повинен вчинити спадкоємець, який бажає прийняти спадщину у разі, коли він не проживав на час відкриття спадщини постійно зі спадкодавцем.
Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є такі, що пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть застосовуватися, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви та ці обставини визнані судом поважними.
Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, незнання приписів закону тощо, то немає правових підстав для визначення додаткового строку для прийняття спадщини.
Такі правові висновки викладено у постановах Верховного Суду України від 04 листопада 2015 року у справі № 6-1486цс15 та від 23 серпня 2017 року у справі № 6-1320цс17, а також у постановах Верховного Суду від 17 жовтня 2019 року у справі № 766/14595/16 (провадження № 61-6700св19), від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18 (провадження № 61-10136св19), від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18 (провадження № 61-21447св19).
Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.
Суд не може визнати поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна та відкриття спадщини, похилий вік, непрацездатність, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо.
Подібний висновок викладений Верховним Судом у постанові від 17 березня 2021 року у справі № 638/17145/17 (провадження № 61-17764св20).
Отже, практика суду касаційної інстанції у цій категорії справ є сталою та незмінною.
З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку для подання такої заяви.
Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. Оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна передусім стосуватися періоду часу від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом згаданого шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду.
Щодо додаткового строку на прийняття спадщини
Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України).
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19) зроблено висновок про те, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину потрібно доказувати так, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тож певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс.
Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів. Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування всіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язками, відносинами і залежностями. Таке з`ясування запобігає однобічності та забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.
ОСОБА_2 та ОСОБА_1 у поданих ними апеляційних скаргах зазначено, що однією з підстав пропущення строку для прийняття спадщини є ухвалення Кабінетом Міністрів України постанови від 28 лютого 2022 року № 164, якою було зупинено перебіг строку для прийняття спадщини на час воєнного стану, що надало позивачам, як пересічним громадянам, які не є юридично обізнаними та були змушені у зв`язку зі збройною агресією росії покинути територію України, отримати обґрунтовані правові очікування з реалізації затвердженого нормативно-правового акту.
Згідно частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
У постанові Верховного Суду від 25 січня 2023 року у справі № 676/47/21 зазначено, що основним актом цивільного законодавства України є ЦК України. Актами цивільного законодавства є також інші закони України, які приймаються відповідно до Конституції України та цього Кодексу (далі - закон). Якщо суб`єкт права законодавчої ініціативи подав до Верховної Ради України проект закону, який регулює цивільні відносини інакше, ніж цей Кодекс, він зобов`язаний одночасно подати проект закону про внесення змін до ЦК України. Поданий законопроект розглядається Верховною Радою України одночасно з відповідним проектом закону про внесення змін до ЦК України (частина друга статті 4 ЦК України).
Актами цивільного законодавства України є також постанови Кабінету Міністрів України. Якщо постанова Кабінету Міністрів України суперечить положенням цього Кодексу або іншому закону, застосовуються відповідні положення цього Кодексу або іншого закону (частина четверта статті 4 ЦК України).
Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття (стаття 1270 ЦК України).
Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (стаття 1272 ЦК України).
Спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини (частина перша статті 1273 ЦК України).
Установити, що на час воєнного стану перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини (пункт 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану», в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Тлумачення вказаних норм, з урахуванням виміру ієрархії актів цивільного законодавства по вертикалі, свідчить, що:
правила щодо строку на прийняття спадщини (початок перебігу, наслідки спливу) регулюються ЦК України, який прийнятий Верховною Радою України і є основним актом цивільного законодавства України;
строк на прийняття спадщини по своїй сутності є присічним (статті 1270, 1272 ЦК), оскільки його сплив призводить до того, що спадкоємець вважається таким, який не прийняв спадщину. Тобто сплив строку «присікає» право на прийняття спадщини. Проте в законі, вочевидь з урахуванням сутності права на прийняття спадщини як майнового, передбачена можливість: за згодою самих спадкоємців, що прийняли спадщину, подати заяву про прийняття спадщини (частина друга статті 1272 ЦК України); для спадкоємця звернутися з позовною вимогою та за наявності поважної причини суд визначає додатковий строк на прийняття спадщини (частина третя статті 1272 ЦК України);
законодавець як у статті 1270 ЦК України, так і в інших нормах ЦК України, не передбачає допустимості існування такої конструкції як «зупинення перебігу строку на прийняття спадщини» та можливості в постанові Кабінету Міністрів України визначати інші правила щодо строку на прийняття спадщини;
пункт 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) суперечить статтям 1270, 1272 ЦК України, а тому не підлягає застосуванню.
Колегія суддів зауважує, що при розгляді даної справи до уваги беруться висновки щодо застосування відповідних норм права, які унормовують строк для прийняття спадщини, викладені в постановах Верховного Суду, а тому відмінність предмету розгляду справ не є підставою для неврахування викладених висновків.
З урахуванням вищевказаного, колегія суддів вважає за потрібне наголосити, що при розгляді даної справи у частині строку для прийняття спадщини застосовуються положення статті 1270 ЦК України, до якої будь-яких змін під час воєнного стану не було внесено та перебіг передбачених у вказаній нормі строків не було зупинено.
Окремо слід наголосити, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 звернулися до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини із пропуском строку вчинення таких дій, а саме 08 грудня 2022 року (пропущено понад 05 місяців) та 27 лютого 2023 року (пропущено понад 07 місяців), відповідно.
З урахуванням того, що юридична необізнаність позивачів щодо строку та порядку прийняття спадщини не є поважною причиною пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, то колегія суддів, беручи до уваги відкриття спадщини до початку збройної агресії росії, а саме 01 січня 2022 року, погоджується із висновком місцевого суду, що розглянута підстава не є поважною у розумінні статті 1272 ЦК України.
Також позивачі зазначали, що у зв`язку із збройною агресією росії вони були змушені виїхати за кордон, рятуючи власне життя та членів їх родини. ОСОБА_2 невдовзі повернулася до місця свого проживання в Україні, що було обумовлено станом її здоров`я та необхідністю лікування.
У постанові Верховного Суду від 31 серпня 2022 року у справі № 148/2003/20 (провадження № 61-404св22) зазначено, що позивач посилався на такі причини пропуску шестимісячного строку звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини: хвороба; постійне проживання за кордоном у Федеративній Республіці Німеччині; наявність встановлених жорстких карантинних обмежень, в результаті чого установи та організації у цій країні не працювали. Верховний Суд погодився з висновками суду апеляційної інстанції про те, що наведені обставини не є поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини, оскільки не пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Під час шестимісячного строку, встановленого для подання заяви про прийняття спадщини, позивач перебував на лікарняному 30 календарних днів та 10 календарних днів. Тож суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що позивач не був позбавлений можливості в інший час протягом зазначеного шестимісячного строку надіслати поштою до нотаріальної контори заяву (повідомлення, телеграму) про прийняття спадщини чи подати відповідну заяву або надіслати її консулу. Доказів того, що позивач за станом здоров`я фізично не міг цього зробити до суду не надано.
У постанові від 28 лютого 2018 року у справі № 153/3/16-ц (провадження № 61-6815св18) Верховний Суд погодився з висновками суду апеляційної інстанції про те, що зазначені позивачем причини пропуску строку для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті батька не можуть бути визнані поважними, оскільки вони не пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для нього на вчинення цих дій. Позивач не зазначив, що перешкоджало йому подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини засобами поштового зв`язку.
У постанові від 13 квітня 2023 року у справі № 607/13549/21 (провадження № 61-562св23) Верховний Суд виснував, що в екстрених випадках, коли існує ризик пропущення строку для прийняття спадщини, спадкоємець має право направити нотаріусу за місцем відкриття спадщини електронне повідомлення (аналог телеграми), в якому зазначити про прийняття спадщини, що узгоджується з пунктом 2.1 глави 10 Порядку № 296/5. Відтак законодавство України передбачає альтернативні варіанти процедури прийняття спадщини, що спрощує процес реалізації прав спадкоємців.
З вищезазначеного вбачається, що позивачі не були позбавлені можливості звернутися із відповідними заявами про прийняття спадщини до посольства України в іноземній країні, яке виконує консульські функції, або подати заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини через засоби поштового чи електронного зв`язку.
Що ж стосується стану здоров`я ОСОБА_2 , то з наданих нею до місцевого суду документів вбачається, що 26 вересня 2022 року після проведення повторного медичного огляду останньої позивачу було встановлено ІІІ групу інвалідності у зв`язку із загальним захворюванням з 01 серпня 2022 року (т.1, а.с. 81). Будь-яких інших доказів щодо неможливості звернення ОСОБА_2 до органів нотаріату у зв`язку із погіршенням стану здоров`я, зокрема, її перебування на лікуванні у закладах охорони здоров`я, матеріали справи не містять.
Аргументи позивачів про те, що нотаріус не повідомив їх про спадкування майна, яке не охоплено заповітом, і це, на їх переконання, свідчить про наявність об`єктивних та поважних причин несвоєчасного подання заяви про прийняття спадщини, є необґрунтованим. ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є спадкоємцями за законом першої черги і здійснення ними права на спадкування (прийняття спадщини) шляхом звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини (у випадку не проживання разом із спадкодавцем на час його смерті) не залежить від вчинення чи невчинення дій іншими особами (іншим спадкоємцем, нотаріусом).
Аналогічний висновок викладено у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 11 серпня 2021 року у справі № 720/1079/19 (провадження № 61-14663св20) та від 15 серпня 2022 року у справі № 350/53/21 (провадження № 61-1784св22).
Із урахуванням викладених висновків Верховного Суду та встановлених у цій справі обставин, доводи заявниць про те, що у зв`язку із збройною агресією росії проти України, подальшим прийняттям постанов Кабінетом Міністрів України, необхідністю виїзду за межі України та станом здоров`я ОСОБА_2 їм було створено перешкоди своєчасно подати нотаріусу заяви про прийняття спадщини після смерті батька, є безпідставними, оскільки позивачки не були позбавлені можливості, з урахуванням часу відкриття спадщини та їх зволіканням, протягом шестимісячного строку після смерті батька подати заяви про прийняття спадщини у будь-який зручний їм спосіб: звернувшись до нотаріуса за місцем відкриття спадщини, засобами поштового зв`язку, або ж іншими доступними засобами, або шляхом направлення відповідної заяви консулу. 
Отже, колегія суддів погоджується із висновком місцевого суду, що наведені позивачами причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини не є поважними, оскільки не були пов`язані із об`єктивними та істотними труднощами для позивачів вчинити дії щодо прийняття спадщини після смерті батька, а тому заявлені ними позовні вимоги, як необґрунтовані та недоведені, не підлягають задоволенню.
Щодо додаткового рішення місцевого суду
Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).
Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:
1) попереднє визначення суми судових витрат (стаття 134 ЦПК України);
2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 137 ЦПК України)
3) розподіл судових витрат між сторонами (стаття 141 ЦПК України).
Згідно зі статтею 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до частин першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
З аналізу матеріалів справи вбачається, що у відзиві на позовну заяву, яка була отримана місцевим судом 21 березня 2023 року, представник відповідача – адвокат Блізінський М.П. зазначав, зокрема, про неможливість надання остаточного розміру витрат на професійну правничу допомогу, які понесе його клієнт при розгляді даної справи, а також про доцільність вирішення питання про судові витрати після винесення рішення по справі. Крім того, було повідомлено суд першої інстанції, що докази на підтвердження таких витрат стороною буде надано до суду протягом 5-ти днів після ухвалення рішення по справі (т.1, а.с. 32).
Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Зі змісту частини четвертої статті 137 ЦПК України вбачається, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України).
Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 ЦПК України).
Аналогічна позиція висловлена Об`єднаною палатою Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду у постанові від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19, постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19 (провадження № 61-21442св19).
Підсумовуючи, для відшкодування понесених судових витрат учасник справи повинен подати попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які він поніс чи яких очікує зазнати у зв`язку з розглядом справи, до суду тієї інстанції, в якій такі витрати були чи будуть понесені, а також заявити клопотання про компенсацію судових витрат до закінчення судових дебатів та надати докази щодо розміру понесених витрат у цій справі у строк, визначений частиною восьмою статті 141 ЦПК України.
У той же час, згідно частини другої статті 134 ЦПК України передбачено, що у разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Відтак, з аналізу вказаної правової норми вбачається, що у випадку неподання стороною справи попереднього розрахунку суми судових витрат, суд не зобов`язаний з цих підстав відмовляти у їх стягненні, оскільки законодавець надав відповідне право суду.
Так, на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу представник відповідача долучив до клопотання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу наступні докази: 
1) копія договору про надання правової допомоги №96/3 від 16 березня 2023 року, який укладено між АО «АС Лігал» в особі керуючого партнера Андрєєва М.Ю. та ОСОБА_3 , зокрема, у пунктах 5.1., 5.2. якого узгоджено сторонами: порядок формування гонорару, порядок та обсяг надання правової допомоги, погодинна ставка за надання правової допомоги, визначені сторонами на договірній основі і викладені в додатку, який є невід`ємною частиною цього договору; гонорар розраховується на підставі витрачених годин для надання правової допомоги, кількість яких помножується на погодинну ставку, що передбачена в додатку до цього договору (т.2, а.с. 13-18);
2) додаток №1 до договору про надання правової допомоги №96/3 від 16 березня 2023 року, у якому сторони договору узгодили приблизну кількість часу – 15 год. на захист інтересів клієнта в Крюківському районному суді м. Кременчука Полтавської області по цивільній справі №537/3556/22 та зазначили, що вартість послуг є погодинною з розрахунку 1 год – 70 дол. США; також вказано, що оплата здійснюється у національній валюті – гривні, сума якої відповідає встановленим платежам виходячи з показників «середнього курсу продажу» долара США, визначеного на веб-сайті https://minfin.com.ua/ на момент виставлення звіту про надання правової допомоги та/або рахунку (т.2, а.с. 19);
3) додаток №2 до договору про надання правової допомоги №96/3 від 16 березня 2023 року, у якому сторони договору узгодили приблизну кількість часу – 10 год. на захист інтересів клієнта в Крюківському районному суді м. Кременчука Полтавської області по цивільній справі №537/1923/23 та зазначили, що вартість послуг є погодинною з розрахунку 1 год. – 70 дол. США; також вказано, що оплата здійснюється у національній валюті – гривні, сума якої відповідає встановленим платежам виходячи з показників «середнього курсу продажу» долара США, визначеного на веб-сайті https://minfin.com.ua/ на момент виставлення звіту про надання правової допомоги та/або рахунку (т.2, а.с. 20);
4) звіт про надану правову допомогу, у якому вказано вид наданих послуг (ознайомлення та аналіз позовної заяви з додатками, відзив на позовну заяву, заява про участь у розгляді справи у режимі відеоконференції, участь у судовому засіданні, ознайомлення та аналіз уточненої позовної заяви, відзив на уточнену позовну заяву та ін.), їх виконавця (адвокат Блізінський М.П.), дату їх надання, час виконання кожної з послуги, із зазначенням сукупного часу надання послуг – 18 год. 42 хв., а також вартість фактичних витрат, що полягає у відправленні поштової кореспонденції – 160,00 грн (т.2, а.с. 22);
5) акт прийому-передачі правової допомоги за договором №96/3 від 16 березня 2023 року, в якому сторонами узгоджено кількість фактично витрачено часу на надання правової допомоги – 18 год. 42 хв., а також їх вартість – 1309 дол. США, що у національній валюті складає 48462,10 грн (т.2, а.с. 23-24).
Крім того, копію клопотання про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат, а також додані до нього документи було відправлено засобами поштового зв`язку представником відповідача на адресу позивачів, що підтверджується долученими описами вкладення та чеками з поштової установи (т.2, а.с. 25-26).
Згідно звіту про надану правову допомогу вбачається, що адвокатом Блізінським М.П. надавалися послуги ОСОБА_3 під час розгляду справ №537/3556/22 та №537/1923/23, які згідно ухвали Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 19 червня 2023 року (справа №537/1923/23) за клопотанням представника ОСОБА_1 – адвоката Малеки І.В. були об`єднані в одне провадження із присвоєнням номеру справи - 537/3556/22 (т.1, а.с. 264-265).
З наданих до місцевого суду доказів вбачається, що між ОСОБА_3 та АО «АС Лігал» виникли договірні відносини щодо надання останнім відповідачу послуг з професійної правничої допомоги, вартість яких була узгоджена сторонами правочину за допомогою додатків до договору у вигляді погодинної оплати.
Також слід наголосити, що безпосередньо юридичні послуги відповідачу надавав адвокат Блізінський М.П., що підтверджується матеріалами справи, зокрема, звітом про надану правничу допомогу, а також ордером на надання правничої (правової) допомоги, який видано адвокатським об`єднанням «АС Лігал» (т.1, а.с. 97). 
З оскаржуваного судового рішення вбачається, що адвокат Блізінський М.П., під час судового засідання уточнив вимоги поданого ним клопотання, вказавши порядок стягнення заявлених витрат із ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , що в свою чергу не змінює попередньо поданого клопотання, у тому числі й заявленої суми, а лише доповнює його в частині порядку стягнення вказаних коштів.
З урахуванням неоскарження відповідачем додаткового рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 25 липня 2023 року, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, дослідивши належним чином подані до місцевого суду докази, врахувавши незадоволення позовних вимог ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , а також взявши до уваги принципи співмірності та обґрунтованості, дійшов до правильного по суті висновку про часткове задоволення поданого адвокатом Блізінським М.П. клопотання про стягнення витрат на правову допомогу.
Висновки за результатами розгляду апеляційних скарг
Відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Як передбачено пунктом 1 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Згідно із статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційних скарг не спростовують висновки суду першої інстанції, який всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідив надані сторонами докази, із дотриманням норм процесуального права, правильно застосував норми матеріального права і ухвалив законні та обґрунтовані судові рішення.
Отже, апеляційні скарги ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник - адвокат Малека І.В., та ОСОБА_2 , в інтересах якої діє представник - адвокат Малека І.В., слід залишити без задоволення, а рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 28 червня 2023 року та додаткове рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 25 липня 2023 року – без змін.
Щодо судових витрат
За правилами частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Зважаючи на те, що апеляційні скарги підлягають залишенню без задоволення, відсутні підстави для нового розподілу судових витрат, понесені сторонами під час розгляду справи місцевим судом, та відсутні підстави для розподілу судових витрати у вигляді судового збору за розгляд справи у суді апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги  ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник - адвокат Малека Ірина Василівна, та ОСОБА_2 , в інтересах якої діє представник - адвокат Малека Ірина Василівна, на рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 28 червня 2023 року – залишити без задоволення.

Рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 28 червня 2023 року – залишити без змін.

Апеляційні скарги  ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник - адвокат Малека Ірина Василівна, та ОСОБА_2 , в інтересах якої діє представник - адвокат Малека Ірина Василівна, на додаткове рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 25 липня 2023 року – залишити без задоволення.

Додаткове рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 25 липня 2023 року – залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 30 січня 2024 року.

Головуючий                                                        В.П. Пікуль
Судді                                                                 Т.В. Одринська

О.О. Панченко