ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

19 березня 2024 року 	м. Дніпро	справа № 186/78/24	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Шлай А.В. (доповідач),
                               суддів:  Баранник Н.П., Кругового О.О.,     
  
                    розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 24 січня 2024 р. (суддя Янжула С.А.) в адміністративній справі №186/78/24 за позовом ОСОБА_1 до Відділення поліції №3 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

                     ОСОБА_1 звернувся до суду 17 січня 2024 р.  із позовною заявою, в якій просив поновити строк та відкрити провадження у справі про скасування постанови про  накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД № 897909 від 18 грудня 2023 р, якою до нього застосовано штраф у розмірі 340 грн.                                         Ухвалою Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 17 січня 2024 р. позовну заяву залишено без руху та запропоновано ОСОБА_1 подати  заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду, вказавши підстави для поновлення такого строку.
          Ухвалою Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від  24 січня 2024 р. відмовлено  в задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення строків звернення з позовом до адміністративного суду, позовну заяву повернуто  позивачу.
          У поданій апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення норм  процесуального права, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та  повернути справу до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.
          В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено про те, що суд першої інстанції не врахував обставину оскарження позивачем спірної постанови в досудовому порядку вирішення спору, а також обставину запровадження на території України воєнного стану.
          Розгляд апеляційної скарги здійснено в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, як це передбачено статтею 311 Кодексу адміністративного судочинства України.
          Здійснюючи перевірку оскарженого рішення суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. 
          Постановляючи оскаржену ухвалу, суд першої інстанції керувався  пунктом 9 частини 4 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України, за приписами якого позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною 2 статті 123 цього Кодексу.
          Статтею 123 Кодексу адміністративного судочинства України визначено наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду. Відповідно до частин 1 та 2 цієї статті у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.
          Частиною 2 статті 286 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).
          Спірна постанова складена та вручена ОСОБА_1 18 грудня 2023 р. (а.с.4). Подавши позовну заяву 17 січня 2024 р., він пропустив десятиденний строк звернення до адміністративного суду, і ця обставина  ним не заперечується.  
          Згідно частини 1 статті 121 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
          У заяві про поновлення строку звернення до суду ОСОБА_1 вказав на дві обставини, які, на його думку, є підставами для поновлення строку звернення до суду: оскарження спірної постанови в адміністративному порядку та введення воєнного стану на території України.
          Щодо першої обставини.          
          Частиною 4 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов`язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень. 
          Суд першої дійшов висновку, що оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності містить свої особливості провадження, передбачені ст. 286 КАС України і не передбачає досудового врегулювання спору. Постанова про притягнення особи до адміністративної відповідальності у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у разі незгоди з нею, оскаржується безпосередньо до адміністративного суду, шляхом подання відповідної позовної заяви і не передбачає іншого порядку її оскарження та скасування.
          Разом з цим, пунктом 3 частини 1 статті 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом. 
          Верховний Суд у постанові від 16 лютого 2023 р. у справі № 697/1044/22 зазначив, що зміст наведеної норми  дає підстави для висновку, що законом передбачено право вибору особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, щодо порядку оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення. При цьому, звернення позивача до вищестоящого органу зі скаргою не є визначеним досудовим порядком вирішення спору, а є альтернативним способом захисту своїх прав. Законодавче обмеження строку оскарження судового рішення десятиденним строком з дня вручення постанови у справі про адміністративне правопорушення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Відповідно до правових висновків Європейського Суду з прав людини, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України» від 21.12.2010, заява №45783/05). Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (пункти 22-23 рішення у справі «Мельник проти України» від 28.03.2006, заява №23436/03). Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року № 17-рп/2011 обмеження строку звернення до суду шляхом встановлення відповідних процесуальних строків, не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.          
          Стаття 242 Кодексу адміністративного судочинства України зобов`язує суди при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин враховувати висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
          Колегія суддів звертає увагу, що Кодекс адміністративного судочинства України, в його чинній редакції, не наділяє суди першої та апеляційної інстанцій  правом відступу від правових висновків Верховного Суду, навіть за умови наведення змістовного обґрунтування. 
          Відтак, оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності у вищестоящий орган не є досудовим врегулюванням спору, тому не змінює строк звернення до адміністративного суду.
          Щодо другої обставини.
          Питання щодо поновлення строку звернення до суду у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, було предметом дослідження Верховним Судом, зокрема у постановах від 04.04.2023 у справі № 140/1487/22, від 23.01.2023 у справі № 496/4633/18, від 23.12.2022 у справі № 760/5369/19, від 29.09.2022 у справі № 500/1912/22, від 02.06.2022 у справі у №757/30991/18-а.
          Так, у вищевказаних постановах Верховний Суд зауважив, що введення на території України воєнного стану не зупинило перебіг процесуальних строків звернення до суду з позовами. Питання поновлення процесуального строку у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не є підставою для поновлення процесуального строку. Такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану та унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку.
          За усталеною практикою Верховного Суду введення воєнного стану може бути визнано судом поважною причиною пропуску відповідного процесуального строку або його продовження за умови, якщо пропуск строку знаходиться в прямому причинному зв`язку з такою обставиною.
          У заяві про поновлення строку звернення до адміністративного суду ОСОБА_1 не навів  конкретних обставин, які  з 18 грудня 2023 р. об`єктивно перешкоджали вчасному його зверненню  до суду та які пов`язані із воєнним станом в Україні.
          За правовими висновками Верховного Суду причина пропуску строку звернення до суду може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування. Тобто, поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулася з позовною заявою, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином. 
          Зважаючи на те, що ОСОБА_1 такі обставини суду не повідомлені, підставі для поновлення строку звернення до адміністративного суду та відкриття провадження в адміністративній справі за його позовною заявою відсутні.
          Відповідно до статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а  ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.          
          Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

          Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
          Ухвалу Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 24 січня 2024 р. в адміністративній справі №186/78/24 - залишити без змін.
          Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 19 березня 2024 р. і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду. 
   
Головуючий - суддя                                                                      А.В. Шлай 

                               суддя                                                                      Н.П. Баранник 

                               суддя                                                                      О.О. Круговий