ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1184/24 Справа № 185/11240/22 	  	Суддя у 1-й інстанції - Врона А. О. Суддя у 2-й інстанції - Городнича В. С.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2024 року                                                                м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючої - Городничої В.С.,
суддів: Петешенкової М.Ю., Лопатіної М.Ю.,
за участю секретаря судового засідання - Панасенко С.С.,  

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у м.Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 жовтня 2023 року у справі за позовом Павлоградської міської ради до ОСОБА_1 , про зобов`язання укласти додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки,-

                                       В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2022 року Павлоградська міська рада звернулась до суду з позовом до  ОСОБА_1 , про зобов`язання укласти додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки (а.с. 2-6), яку в подальшому уточнила (а.с. 41-44), який обґрунтовано необхідністю приведення договору оренди землі у відповідність із вимогами чинного законодавства, а також рішення Павлоградської міської ради від 30 червня 2021 року №292-10/VIII, яким затверджено ставки орендної плати за земельні ділянки, які розташовані на території міста Павлоград, та приведення договору оренди землі у відповідність із нормативною грошовою оцінкою земельної ділянки кадастровий номер 1212400000:02:032:0065 станом на 2022 рік. 
Враховуючи вищевикладене, з урахуванням уточнень позову, позивач просив суд визнати укладеною додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки, площею 0,6000 кадастровий номер 1212400000:02:032:0065 по АДРЕСА_1 у редакції позивача, яка додана позивачем до позову.
Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 жовтня 2023 року позов Павлоградської міської ради до ОСОБА_1 про зобов`язання укласти додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки, задоволено частково.
Визнано укладеною додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки, площею 0,6000 кадастровий номер 1212400000:02:032:0065 по АДРЕСА_1 , від 10 вересня 2015 року, у редакції:
«Додаткова угода до договору оренди земельної ділянки,
зареєстрований 10.09.2015р. за № 11138058

м.Павлоград 17 жовтня 2023 року

«Орендодавець» - Павлоградська міська рада в особі міського голови Вершини Анатолія Олексійовича, що діє на підставі Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», з одного боку, та
«Орендар» - громадянин ОСОБА_1 , з другого, який орендує земельну ділянку площею 0,6000 га, кадастровий номер 1212400000:02:032:0065, для обслуговування та реконструкції існуючої будівлі, вид цільового призначення земель (КВЦПЗ) - 03.07 - (для будівництва та обслуговування будівель торгівлі), у АДРЕСА_1 , на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Постанови КМУ від 03.03.2004р. № 220 «Про затвердження Типового договору оренди землі» (із змінами) вирішили внести в договір оренди земельної ділянки, зареєстрований 10.09.2015р. за №11138058, такі зміни:
В частині найменування «Орендаря» на «громадянин ОСОБА_1 ».
Пункт 4. Нормативна грошова оцінка згідно витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки відділу №1 управління у Павлоградському районі ПГ Держгеокадастру у Дніпропетровській обл. від 22.08.2022р. за № 10838/301-22 становить:
12 027 906,68 грн. (дванадцять мільйонів двадцять сім тисяч дев`ятсот шість грн. 68 коп.)
Пункт 8. Орендна плата вноситься «Орендарем» у грошовій формі та розмірі 1/12 частини від 4% нормативної грошової оцінки земельної ділянки згідно «Порядку встановлення розмірів орендної плати за земельні ділянки, які розташовані на території міста Павлоград», затвердженого рішенням сесії Павлоградської міської ради від 30.06.2021 року № 292-10/VІІІ, на рахунок UA398999980334149815000004583 місцевого бюджету м.Павлограда, Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код отримувача 37988155, протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного місяця. Код бюджетної класифікації 18010900.
Пункт 9. Обчислення розміру орендної плати за земельну ділянку комунальної власності здійснюється з урахуванням її цільового призначення та коефіцієнтів індексації нормативної грошової оцінки земельної ділянки, визначених законодавством.
Інші умови договору, до яких не внесені зміни, зберігають чинність.
Ця додаткова угода є невід`ємною частиною вищевказаного договору, набирає чинності з дати набрання рішенням суду законної сили.

Реквізити сторін

«Орендодавець»
Павлоградська міська рада
Юридична адреса:
51400, Дніпропетровська обл., м. Павлоград, вул. Соборна, 95 
ідентифікаційний код 33892721

«Орендар»
гр. ОСОБА_1 
паспорт серія та номер НОМЕР_1 
виданий Павлоградським РВ ГУ ДМС України в Дніпропетровській обл. 02.02.2015р.
Адреса: АДРЕСА_1
ідентифікаційний номер НОМЕР_2 

Підписи сторін

Міський голова Громадянин
(підпис) 
А.О. Вершина (підпис) ОСОБА_1 М.П. ».
В іншій частині позову, відмовлено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Павлоградської міської ради судовий збір в розмірі 2 481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одна) грн (а.с. 140-143).
Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_3 звернувся з апеляційною скаргою (а.с. 148-156, 176-184, 213-221), в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права та процесуального права, просить суд рішення скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог Павлоградської міської ради відмовити в повному обсязі та стягнути судові витрати на правову допомогу в судах першої та апеляційної інстанції у розмірі 10 000,00 грн.
Позивач скористався своїм правом та подав до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін (а.с. 231-232). 
Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. 
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін, з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1, ч. 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ч. 1 і ч. 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Згідно з ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Відповідно ч. 1-3 ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви, а відповідач і третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.
Метою доказування є з`ясування дійсних обставин справи, обов`язок доказування покладається на сторін, суд за власною ініціативою не може збирати докази. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності у цивільному процесі.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Згідно з положеннями ч. ч. 1, 2 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються яка на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити.
Задовольняючи частково позовні вимоги Павлоградської міської ради суд першої інстанції виходив з їх доведеності та обгрунтованості.
Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.
Судом першої інстанції встановлено, що 10 вересня 2015 року між міською радою (орендодавцем) та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 (орендарем) укладено договір оренди землі, відповідно до пункту 1 якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для обслуговування та реконструкції існуючої будівлі КВЦПЗ - 03.07 - (для будівництва та обслуговування будівель торгівлі), яка знаходить за адресою: АДРЕСА_1 . 
В оренду передається земельна ділянка загальною площею 0,6000 га, кадастровий номер 1212400000:02:032:0065. На земельній ділянці знаходяться об`єкти нерухомого майна - 3-х поверхова будівля (пункти 2,3 договору оренди землі).
Пунктом 4 договору оренди землі визначено, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки згідно з витягом з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки відділу Держземагенства у м.Павлограді Дніпропетровської області за №660/0/15-15 від 01.07.2015 року становить 1 437 600 грн.
У пункті 7 договору оренди землі сторони обумовили, що договір укладено строком на десять років.
У пункті 8 договору оренди землі сторони обумовили, що орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі у розмірі 1/12 частина від 3 % нормативної грошової оцінки земельної ділянки згідно «Порядку встановлення розмірів орендної плати за земельні ділянки, розташовані на території міста Павлоград» від 29.12.2011 року №432-18/VI, за вказаними реквізитами для оплати.
Обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності здійснюється з урахуванням їх цільового призначення та коефіцієнта індексації, визначених законодавством, за затвердженими Кабінетом Міністрів України формами, що заповнюються під час укладання або зміни умов договору оренди чи продовження його дії (пункт 9 договору оренди землі).
Пункт 11 договору оренди землі передбачає, що розмір орендної плати переглядається у разі: зміни грошової оцінки м.Павлоград, зміни розмірів земельного податку, зміни коефіцієнта індексації, визначених законодавством; зміни умов господарювання, передбачених договором; погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами.
Земельна ділянка передається в оренду для обслуговування та реконструкції існуючої будівлі (пункт 13 договору оренди землі).
У пункті 14 договору оренди землі зазначено цільове призначення земельної ділянки: КВЦПЗ - 03.07 - (для будівництва та обслуговування будівель торгівлі).
Права орендодавця вимагати від орендаря збільшення орендної плати у разі прийняття законодавчих та нормативних актів, рішення органів місцевого самоврядування, збільшення земельного податку (пункт 23 договору оренди землі).
Відповідно до пункту 31 договору оренди землі зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору спір розв`язується у судовому порядку.
Договір оренди землі зареєстрований належним чином, про що у Державному реєстрі речових прав вчинено запис від 11 вересня 2015 року за №11138058.
За інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно право власності на будівлю, що розташована на АДРЕСА_1 , з 02 лютого 2022 року зареєстроване за відповідачем на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна від 02 лютого 2022 року.
На підставі чого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно внесено відомості про орендаря земельної ділянки, площею 0,6000 кадастровий номер 1212400000:02:032:0065 по АДРЕСА_1 - ОСОБА_1 .
Відповідно до витягу технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки кадастровий номер 1212400000:02:032:0065, наданого Головним управлінням Держгеокадастру у Дніпропетровській області згідно 22.08.2022 року за №10838/301-22, нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 12 027 906,68 грн.
30 червня 2021 року міською радою прийнято рішення №№292-10/VIII «Про затвердження порядку встановлення розмірів орендної плати за земельні ділянки, які розташовані на території міста Павлоград, пунктом 2.11 якого вирішено, що розмір річної орендної плати встановлюється на рівні 4% від нормативної грошової оцінки для будівництва та обслуговування будівель торгівлі - КВЦПЗ - 03.07.
З метою приведення розміру орендної плати у відповідність із вимогами чинного законодавства щодо нормативної грошової оцінки земель та укладення додаткової угоди до договору оренди землі позивачем було направлено на адресу відповідача лист від 05 жовтня 2022 року №329 з пропозицією підписати додаткову угоду до договору оренди землі.
Оскільки відповідач не підписав указану додаткову угоду, зміни до договору оренди землі за згодою сторін внесені не були, тому позивач звернувся із цим позовом до суду за захистом свого порушеного права.
Частиною першою статті 3 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) визначено, що земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.
Правовідносини щодо володіння, користування і розпорядження землею регулюються, зокрема, приписами ЗК України, а також прийнятими відповідно до нього нормативно-правовими актами.
Так, за частиною першою статті 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.
Частиною першою статті 377 ЦК України визначено, що до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).
Отже, у разі переходу права власності на майно, що знаходиться на орендованій земельній ділянці, до нового власника з моменту набуття права власності на це майно переходить право оренди земельної ділянки, на якій вказане майно розміщене у тому самому обсязі та умовах, які були у попереднього власника. З моменту набуття права власності на нерухоме майно особа, яка стала новим власником такого майна, одночасно набуває права оренди земельної ділянки, на якій розміщене це майно у зв`язку з припиненням права власності на нього та, відповідно, припиненням права користування попереднього власника земельною ділянкою, на якій це майно розміщене, згідно з частиною другою статті 120 ЗК України.
Велика Палата Верховного Суду в постанові від 25 лютого 2020 року у справі №922/510/19, Провадження № 12-166гс19, висловила позицію про те, що особа, яка набула права власності на це майно, фактично стає орендарем земельної ділянки, на якій воно розміщене, у тому ж обсязі та на умовах, як і у попереднього власника. При цьому договір оренди цієї земельної ділянки щодо попереднього її користувача (попереднього власника нерухомого майна) припиняється відповідним договором, на підставі якого новим власником набуто право власності на розташоване на цій земельній ділянці майно, отже договір оренди не підлягає розірванню.
Враховуючи вказану правову позицію, колегія суддів не приймає до уваги доводи апелянта щодо ухилення позивача від укладення з ним договору оренди землі у тому ж обсязі та на умовах, як і у попереднього власника. З цих же підстав колегія суддів відхиляє доводи скарги про те, що в нього відсутній правовстановлюючий документ, що він має такі ж самі права та обов`язки, як і у ФОП ОСОБА_4 щодо оренди спірної земельної ділянки.
Також колегія суддів відхиляє доводи скарги про те, що судом першої інстанції було визнано додаткову угоду до неіснуючого договору, оскільки це спростовується доказами наявними в матеріалах справи (а.с. 18-19).
Крім того, колегія суддів не бере до уваги доводи апеляційної скарги з приводу звернення апелянта до позивача із заявою щодо отримання в паперовому вигляді договору оренди спірної земельної ділянки, однак йому було відмовлено, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження вказаного.
Відповідно до частини дев`ятої статті 93 ЗК України відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються законом. Згідно зі статтею 2 Закону України від 06 жовтня 1998 року №161-XIV «Про оренду землі» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин; далі - Закон № 161-XIV) відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються ЗК України, ЦК України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.
За змістом пункту 1 частини другої статті 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно з частиною першою статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Статтею 13 Закону №161-XIV встановлено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
Відповідно до частини першої статті 15 Закону №161-XIV орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату є істотною умовою договору оренди землі.
Згідно зі статтею 21 Закону №161-XIV орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.
Частинами першою - третьою статті 632 ЦК України визначено, що ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом. Зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.
З наведених норм права вбачається, що орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату є істотною умовою договору оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).
За змістом пункту 289.1 статті 289 Податкового кодексу України і частини першої статті 13 Закону України "Про оцінку земель" для визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності обов`язково проводиться та використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок, яка являє собою капіталізований рентний дохід, визначений за встановленими і затвердженими нормативами (стаття 1 Закону України "Про оцінку земель").
Підставою для проведення оцінки земель є рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування. Нормативна грошова оцінка земельних ділянок, розташованих у межах населених пунктів незалежно від їх цільового призначення проводиться не рідше ніж один раз на 5-7 років. За результатами нормативної грошової оцінки земельних ділянок складається технічна документація. Дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель. Технічна документація з нормативної грошової оцінки земельних ділянок у межах населених пунктів затверджується відповідною сільською, селищною, міською радою. Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається відповідним органом виконавчої влади з питань земельних ресурсів (частина 1 статті 15, статті 18 Закону України "Про оцінку земель").
Таким чином, нормативна грошова оцінка земель є основою для визначення розміру орендної плати для земель державної і комунальної власності, а зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки є підставою для перегляду розміру орендної плати (аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду у справі № 916/2344/17, Верховного Суду України у справі № 922/3871/14).
Згідно з частинами першою, другою статті 651 ЦК України зміна договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.
Відповідно до частин першої, другої статті 652 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах. Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони.
Статтею 30 Закону №161-XIV передбачено, що зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку.
Згідно з частиною третьою статті 653 ЦК України у разі зміни договору зобов`язання змінюється з моменту досягнення домовленості про зміну договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється у судовому порядку, зобов`язання змінюється з моменту набрання рішенням суду про зміну договору законної сили.
Наведені норми права передбачають, що зміна договору оренди землі допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку. При цьому якщо договір змінений судом, то зобов`язання змінюється з моменту набрання відповідним рішенням суду законної сили.
Аналогічна правова позиція міститься в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 лютого 2021 року у справі №921/530/18, Провадження №12-58гс20.
Колегія суддів вважає обгрунтованим висновок суду, що визначення позивачем форми орендної плати та здійснення порядку оплати відповідає пункту 286.2 статті 286 Податкового кодексу України та Типовому договору оренди землі, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 3 березня 2004 р. №220.
Отже, законними та обґрунтованими є вимоги позивача, орендодавця, про зобов`язання орендаря укласти додаткову угоду до договору оренди землі у зв`язку зі зміною нормативної грошової оцінки земельної ділянки, кадастровий номер 1212400000:02:032:0065, та зміною ставки орендної плати за земельні ділянки, які розташовані на території міста Павлоград, згідно рішення Павлоградської міської ради від 30 червня 2021 року №292-10/VIII, оскільки це передбачено пунктами 11 та 23 договору оренди земельної ділянки від 10 вересня 2015 року та нормами чинного законодавства наведеними вище.
При цьому, якщо договір змінений судом, то відповідне договірне зобов`язання змінюється з моменту набрання рішенням суду законної сили (частина третя статті 653 ЦК України).
З урахуванням позиції Великої Палати Верховного Суду у справі №908/299/18, постанова від 26 травня 2020 року, належним способом захисту порушеного права в спірних правовідносинах в судовому порядку у передбачений приписами Закону України "Про оренду землі" спосіб є визнання укладеною додаткової угоди саме із викладенням її змісту.
Позивачем подано відповідно до заявлених вимог при зверненні до суду з відповідними вимогами саме до позовної заяви проект додаткової угоди, повний текст якої (у разі задоволення позову) має бути зафіксовано в резолютивній частині рішення суду.
Норми ЦПК України не містять вимог щодо обов`язкового зазначення в прохальній частині позовної заяви повного тексту проекту додаткової угоди, тобто такий може бути викладений окремим документом, а вже його текст, у випадку, якщо суд дійде висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для їх задоволення, фіксується саме в резолютивній частині судового рішення.
До позову позивачем було додано проект додаткової угоди до договору оренди землі, який не підписаний з боку позивача (т. 1 а.с. 17).
Судом вірно зауважено, що відсутність підпису уповноваженої особи позивача на проекті додаткової угоди не впливає на можливість задоволення позовної вимоги про визнання її укладеною, оскільки відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, Законом України «Про оренду землі», законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі (статті 3, 93 Земельного кодексу України, стаття 2 Закону України «Про оренду землі»).
Враховуючи вищевикладене, висновки суду щодо наявності підстав для часткового задоволення позову оскільки договірне зобов`язання змінюється з моменту набрання рішенням суду законної сили і колегія суддів з ним погоджується.
Отже, вирішуючи спір суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані та підтверджуються письмовими доказами.
Доводи скарги щодо різниці в сумі нормативної грошової оцінки спірної земельної ділянки зазначеної в додатковій угоді, яка надсилалась відповідачу та датована 02.02.2022 року (а.с. 163, 187) та в тій, що була визнана судом (а.с. 17), колегія суддів відхиляє, оскільки така оцінка була змінена відповідно до витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 22.08.2022 року №10838/301-22 (а.с. 29). 
Колегія суддів відхиляє доводи скарги щодо різниці розміру орендної плати визначеного в договорі оренди спірної земельної ділянки укладеного з ФОП ОСОБА_4 в 2015 році та в додатковій угоді, яка визнана судом, оскільки зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки є підставою для перегляду розміру орендної плати (аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду у справі № 916/2344/17, Верховного Суду України у справі № 922/3871/14) та така зміна передбачена умовами договору оренди спірної земельної ділянки від 10.09.2015 року. 
Колегія суддів не бере до уваги доводи апеляційної скарги про те, що апелянт не використовує земельну ділянку для комерційного призначення, оскільки п. 1 договору оренди від 10.09.2015 року визначено, що орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для обслуговування та реконструкції існуючої будівлі КВЦПЗ - 03.07 - (для будівництва та обслуговування будівель торгівлі), яка знаходить за адресою: АДРЕСА_1 . Будь-яких доказів щодо зміни цільового призначення земельної ділянки матеріали справи не містять. 
Доводи апеляційної скарги, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки такі доводи є безпідставними, не спростовують обґрунтованих висновків суду щодо наявності підстав для часткового задоволення позову, та зводяться до викладення обставин справи із наданням особистих коментарів, особистим тлумаченням норм матеріального права, що має за мету задоволення апеляційної скарги, а не спростування висновків суду першої інстанції. 
Апелянт не скористався наданими йому правами, не обґрунтував свої доводи апеляційної скарги, не надав суду доказів на їх підтвердження, а згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачений цим Кодексом випадках, а відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана надати суду докази на підтвердження своїх вимог або заперечень.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Згідно з ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Доводи, приведені в апеляційній скарзі зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду 1 інстанції, яким у досить повному обсязі з`ясовані права та обов`язки сторін, обставини справи, доводи сторін перевірені і їм дана належна оцінка. Порушень норм матеріального та процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування чи зміни рішення - не встановлено, тому апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду відповідає вимогам ст. 263, 264 ЦПК України, і його слід залишити без змін.
Керуючись ст. ст. 259, 367, 374, 375, 382-383 ЦПК України, колегія суддів,-
ПОСТАНОВИЛА:
       Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  - залишити без задоволення.
       Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 жовтня 2023 року - залишити без змін.
       Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів. 

       Головуючий:                                                          В.С. Городнича

       Судді:                                                                  М.Ю. Петешенкова 

                                                                                М.Ю. Лопатіна