ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 537/1382/23  Номер провадження 22-ц/814/552/24	Головуючий у 1-й інстанції Фадєєва С.О.  Доповідач ап. інст. Абрамов П. С.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2024 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Головуючого судді: Абрамова П.С.,
Суддів: Пікуля В.П., Панченка О.О.,
за участю секретаря судового засідання - Сальної Н.О.,
розглянувши в порядку спрощеного провадження з повідомленням учасників справи апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 , адвоката Костянецького А.Г., на рішення Крюківського районного суду м. Кременчука від 20 липня 2023 року
у справі за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів
УСТАНОВИВ:
коротко змісту позовних вимог і рішення суду першої інстанції;
У квітні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом, відповідно до якого прохав зменшити розмір аліментів, визначений рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 23.02.2021 у справі № 537/4421/20, що підлягає стягненню з нього на користь ОСОБА_2 на утримання дітей:  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 1/3 частини з усіх видів заробітку до 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), а після досягнення найстаршою дитиною повноліття - 1/8 частини від заробітку, але не менше мінімального гарантованого розміру аліментів, визначеного законодавством, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.
В обґрунтування позову зазначав, що 06.11.2021 він уклав новий шлюб із ОСОБА_5 (наразі – ОСОБА_6 ). ІНФОРМАЦІЯ_3 в них народилася донька ОСОБА_7 . Вказував, що наразі він проживає у с. Погреби Кременчуцького району Полтавської області разом із дружиною, донькою ОСОБА_7 та сином дружини - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та всі перебувають на його утриманні. Після всіх передбачених законом відрахувань розмір його заробітної плати становить 5 541,46 грн. Його дружина, наразі, перебуває у декретній відпустці до досягнення дитиною трьох років, окрім того, дружина не отримує аліментів на утримання сина ОСОБА_9 від першого шлюбу.

Рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука від 20 липня 2023 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів – відмовлено.
коротко змісту вимог апеляційної скарги; узагальнених доводів особи, яка подала апеляційну скаргу;
Із вказаним рішенням не погодився позивач ОСОБА_1 та оскаржив його в апеляційному порядку через свого представника (адвоката).
В апеляційній скарзі прохав рішення місцевого суду скасувати та ухвалити у справі нове рішення про задоволення його позовних вимог.
Вказував, що рішення місцевого суду ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, та що висновки місцевого суду не відповідають обставинам справи.
Зазначив, що в порушення вимог ст. ст. 192, 180, 181, 182, 192 СК України та всупереч правовим висновкам Верховного Суду у справі № 691/926/20, місцевий суд, встановивши факт зміни його сімейного стану, як платника аліментів, дійшов невірного висновку про відмову в задоволенні позову та належним чином не врахував факт, що він додатково утримує як дружину, яка ніде не працює та перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення дитиною трьох років, так і її сина від першого шлюбу, на якого вона аліменти не отримує.
Вважає помилковими висновки місцевого суду про те, що його матеріальний стан покращився.
узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи;
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 прохала рішення місцевого суду залишити без змін. Вказувала на відповідність висновків місцевого суду вимогам матеріального права та правовим висновкам Верховного Суду в аналогічних правовідносинах, та що місцевий суд вірно встановив фактичні обставини справи та надав їм правову кваліфікацію. 
встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини, а також обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносини; доводи, з якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції; мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу;
Місцевим судом установлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі, мають двох неповнолітніх дітей: доньку ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та доньку ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
Заочним рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 23.02.2021 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно на утримання дітей: доньки ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 30.11.2020 і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.
Виконавчий лист з примусового виконання вищевказаного рішення суду перебуває на виконанні Глобинського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.
06.11.2021 ОСОБА_1 зареєстрував шлюб з ОСОБА_12 (дошлюбне прізвище – ОСОБА_13 ), яка має на утриманні сина - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . ІНФОРМАЦІЯ_3 в них народилася спільна донька ОСОБА_7 та, наразі, дружина перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення дитиною трьох років. На даний час він їх утримує. 
Відмовляючи в задоволенні позовних вимог про зменшення розміру аліментів, місцевий суд встановив, що сімейний стан позивача дійсно змінився: він одружився та у нього народилася інша дитина, тобто, збільшилася кількість утриманців. При цьому, саме по собі народження дитини в другому шлюбі не свідчить про погіршення матеріального стану платника аліментів, оскільки така обставина має доводиться належними та допустимими доказами.
Місцевий суд також зазначив, що у позивача відсутній законодавчий обов`язок з утримання неповнолітнього сина своєї дружини від іншого шлюбу, оскільки він не є батьком цієї дитини. Як встановлено судом з Єдиного державного реєстру судових рішень, заочним рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 05.11.2020, яке набрало законної сили, ухвалено стягувати з ОСОБА_14 на користь ОСОБА_5 (нині - ОСОБА_12 ) аліменти на утримання малолітнього сина - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 04 серпня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття. Тобто, обов`язок з утримання неповнолітнього ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мають його батьки. 
Також, з наданих доказів судом першої інстанції установлено, що на даний час позивач є військовослужбовцем і його дохід значно зріс, що підтверджується довідкою з військової частини від 23.06.2023, згідно з якою його дохід за березень-травень 2023 року становить 52 253 грн 55 коп. Тобто, матеріальне становище платника аліментів значно покращилося, крім того, позивачем не заперечується отримання доходу від здачі в оренду земельної ділянки, хоча доказів цьому не надано жодною із сторін.
Місцевий суд зазначив, що для зменшення розміру аліментів позивач повинен довести суду не лише факт зміни матеріального чи сімейного становища, чи стану здоров`я, але і те, що така зміна безпосередньо впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Позивачем не доведено належними та допустимими доказами погіршення його майнового стану, а зміна його сімейного стану не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів, оскільки не доведено, що у зв`язку зі зміною сімейного стану сплата аліментів на утримання дітей від шлюбу з відповідачкою у встановленому судовим рішенням розмірі неможлива чи очевидно порушить права інших утриманців. Розмір аліментів, що стягуються з позивача за рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 23.02.2021 на утримання неповнолітніх доньок ОСОБА_10 та ОСОБА_11 відповідає вимогам сімейного законодавства, а його зменшення не буде спрямовано на належне забезпечення неповнолітніх дітей та суперечитиме їх інтересам. 

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення місцевого суду в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків. 
Зі змісту судового рішення вбачається , що при вирішенні спору місцевий суд врахував, що стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до частин першої-другої статті 27 Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.
Відповідно до положень статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.
Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.
Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Окремою самостійною підставою для зміни розміру аліментів може бути зміна сімейного стану одного з батьків.
З аналізу зазначених правових норм також вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених   ЦПК України. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). (ст. ст. 12, 81, 89 ЦПК України) 

Звертаючись до суду із вказаним позовом про зміну (зменшення) розміру аліментів, позивач посилався на те, що у нього змінився сімейний і матеріальний стан.
Місцевий суд вірно установив, що дійсно у позивача змінився сімейний стан, однак зміна сімейного стану не призвела до погіршення матеріального становища позивача. 
Врахував, що у відповідності із звітом про здійснені відрахування із заробітної плати та виплати, здійснені ТОВ «Українська видобувна компанія» щодо ОСОБА_1 за 2022 рік, з нього утримувалися аліменти в розмірі 33,33%, які становили розмір від 2 334 грн до 4 024 грн, в залежності від нарахованої заробітної плати. (а.с. 18)
Суд першої інстанції врахував отримані позивачем доходи станом на червень 2023 року. (а.с. 75, 59)
Також, враховано, що теперішня дружина позивача, ОСОБА_12 , не працює, у позивача відсутній законодавчо визначений обов`язок з утримання її сина ОСОБА_9 від іншого шлюбу, так як позивач не є його батьком, а дійсний батько має перед ОСОБА_12 заборгованість зі сплати аліментів на утримання сина ОСОБА_9 станом на 31.03.2023 у загальному розмірі 72 121 грн. (а.с. 19-21) 
Таким чином, місцевий суд, встановивши всі фактичні обставини справи та дослідивши зібрані у справі докази, дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову про зменшення розміру аліментів, що стягуються з позивача на утримання двох дітей від попереднього шлюбу, оскільки він належними та допустимими доказами у справі не довів погіршення свого майнового стану, а факт укладення іншого шлюбу та народження доньки, а також проживання разом із ними сина дружини від попереднього шлюбу, не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів.
Аналогічні за змістом висновки викладено в постановах Верховного Суду від 03 червня 2020 року у справі № 760/9783/18-ц (провадження № 61-9460св20), від 16 вересня 2020 року у справі № 565/2071/19 (провадження № 61-9460св20), від 28 травня 2021 року у справі № 715/2073/20 (провадження № 61-1031св21), від 09 вересня 2021 року у справі № 554/3355/20 (провадження № 61-7397св21). 
Посилання в апеляційній скарзі на постанову Верховного Суду від 21 липня 2021 року у справі № 691/926/20 не свідчить про невірне застосування місцевим судом норм матеріального права та невірну оцінку доказів у справі. Так, в цій справі наявні інші фактичні обставини, зокрема, наявність декількох судових рішень про стягнення аліментів, стягнення аліментів на одну дитину, а потім, - факт народження ще двох доньок у платника аліментів та стягнення аліментів на їх утримання. 
Доводи апеляційної скарги правильності висновків місцевого суду не спростували. 
висновки за результатами розгляду апеляційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції;
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи те, що рішення місцевого суду ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, суд першої інстанції надав вірну оцінку всім доказам у справі, повно та всебічно дослідив всі обставини справи, а тому підстави для його зміни чи скасування відсутні.
Оскільки в задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити, підстави для відшкодування судових витрат, понесених скаржником під час апеляційного перегляду справи, - відсутні.
Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. ст. 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України
УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 , адвоката Костянецького А.Г., - залишити без задоволення.
Рішення Крюківського районного суду м. Кременчука від 20 липня 2023 року - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, яким є Верховний Суд.
У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, строк на касаційне оскарження обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 25 січня 2024 року.

Головуючий суддя                                                          П.С. Абрамов

Судді                                                                         В.П. Пікуль

О.О. Панченко