ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  
 
31 січня 2024 року                                                
м. Київ
 
справа № 640/4022/17
провадження № 61-3551св23
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Фаловської І. М., 
суддів: Ігнатенка В. М., Карпенко С. О., Олійник А. С., Сердюка В. В. (суддя-доповідач),  
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач -  ОСОБА_2 ,
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Компанія «BORETISANO HOLDINGS LTD»,
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційні скарги Компанії «BORETISANO HOLDINGS LTD» та ОСОБА_2 , яка подана представником Кашпуром Віктором Миколайовичем , на постанову Полтавського апеляційного суду від 14 лютого 2023 року у складі колегії суддів Абрамова П. С., Одринської Т. В., Пікуля В. П., 
 
ВСТАНОВИВ:
Описова частина
Короткий зміст позовних вимог
У березні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Компанія «BORETISANO HOLDINGS LTD».
Обґрунтовуючи позовні вимоги, ОСОБА_1 посилався на те, що 15 вересня 2015 року між ним та Компанією «BORETISANO HOLDINGS LTD» укладено договір купівлі-продажу корпоративних прав, за умовами якого він передав у власність компанії корпоративні права на належну йому частку у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «ХОВОТОМ «Харківтеплоенерго» (далі - ТОВ «ХОВОТОМ «Харківтеплоенерго») у розмірі 100 %, що у грошовому еквіваленті становить 170 000,00 грн, а Компанія «BORETISANO HOLDINGS LTD» сплачує за неї грошову суму у розмірі 15 000 000,00 грн шляхом перерахування її на банківський рахунок продавця у строк до 30 вересня 2016 року.
З метою забезпечення належного виконання зобов`язання 15 вересня 2015 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір поруки, за яким поручитель зобов`язався відповідати перед кредитором за виконання у повному обсязі зобов`язань Компанією «BORETISANO HOLDINGS LTD». 
Позивач зазначав, що ні боржник, ні поручитель взяті на себе зобов`язання за договорами не виконали та в обумовлений договором купівлі-продажу строк грошові кошти не сплатили. 04 листопада 2016 року ОСОБА_1 направив Компанії «BORETISANO HOLDINGS LTD» та ОСОБА_2 претензії з вимогою сплати заборгованості за договором купівлі-продажу, проте станом                         на 14 березня 2017 року грошові кошти боржниками не сплачено.
ОСОБА_1 вказував, що боржник і поручитель несуть солідарну відповідальність за неналежне виконання боржником зобов`язання, тому згідно із статтею 543 ЦК України він має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.
Посилаючись на зазначені обставини та з урахуванням уточнених позовних вимог, ОСОБА_1 просив суд стягнути з ОСОБА_2 заборгованість за договором поруки у розмірі 19 573 157,71 грн, з яких: заборгованість за договором - 15 000 000,00 грн, інфляційні втрати за прострочення сплати боргу -                          3 790 281,00 грн, три проценти річних від простроченої суми - 782 876,71 грн. 

Короткий зміст судових рішень, ухвалених у справі
Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 22 грудня 2017 року відкрито провадження у справі № 640/4022/17. 
Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 25 вересня 2018 року задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 . 
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу за договором поруки від 15 вересня 2015 року, з урахуванням суми, на яку збільшується заборгованість у зв`язку з інфляцією, та трьох процентів річних, у загальному розмірі                    19 573 157, 71 грн.
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що оскільки предметом спору є стягнення з поручителя заборгованості за договором купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ «ХОВОТОМ «Харківтеплоенерго», тобто щодо виконання грошового зобов`язання, тому спір виник не з корпоративних правовідносин, а з майнових та підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
У зв`язку з тим, що ні Компанією «BORETISANO HOLDINGS LTD», ні поручителем       ОСОБА_2 зобов`язання зі сплати грошових коштів за придбання корпоративних прав не виконано, а поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, тому з ОСОБА_2 підлягає стягненню сума боргу з урахуванням відповідальності, передбаченої статтею 625 ЦК України.
Рішення місцевого суду оскаржено в апеляційному порядку ОСОБА_2 . 
Постановою Харківського апеляційного суду від 05 вересня 2019 року скасовано рішення Київського районного суду м. Харкова від 25 вересня 2018 року та ухвалено нове рішення, яким відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог.
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
Постанову апеляційного суду мотивовано тим, що ОСОБА_2 не був належним чином повідомлений про дату, час і місце судових засідань, які були призначені на 06 лютого 2018 року, 09 липня 2018 року, 19 липня 2018 року та 24 вересня                 2018 року, а про судове засідання, призначене на 08 серпня 2018 року, його повідомлено через оголошення у друкованому засобі масової інформації, що не може вважатися належним повідомленням та є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції. Крім того, розглянувши справу за відсутності відповідача, суд першої інстанції порушив принцип рівності учасників цивільного процесу та змагальності сторін. 
Унаслідок розгляду справи за відсутності відповідача ОСОБА_4 , належним чином не повідомленого про дату, час і місце розгляду справи у суді першої інстанції, його позбавлено можливості заявити клопотання про залучення до участі у справі Компанії «BORETISANO HOLDINGS LTD», на права та обов`язки якої може вплинути результат розгляду цієї справи.
Крім того, у матеріалах справи відсутні докази, що Компанія «BORETISANO HOLDINGS LTD» не виконала зобов`язання за договором купівлі-продажу від 15 вересня 2015 року, а позивач звернувся до суду з позовом до поручителя, попередньо не отримавши відповідь на претензії, направлені ним на адресу боржника та поручителя щодо сплати суми боргу.
Натомість до апеляційної скарги відповідач додав лист Компанії «BORETISANO HOLDINGS LTD», в якому зазначено, що всі питання щодо договору купівлі-продажу              від 15 вересня 2015 року між сторонами врегульовано. Про наявність судового спору між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Компанія не повідомлялася.
Заперечення представників позивача, що Компанія «BORETISANO HOLDINGS LTD» обізнана про спір між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , оскільки звернулася до Господарського суду Харківської області з позовом про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 15 вересня 2015 року, не є суттєвим та не впливає на результат розгляду справи.
Постановою Верховного Суду від 07 квітня 2021 року скасовано постанову Харківського апеляційного суду від 05 вересня 2019 року, а справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
Постанову суду касаційної інстанції мотивовано тим, що апеляційний суд міг розглядати справу і без обов`язкової участі Компанії «BORETISANO HOLDINGS LTD», оскільки обставини, встановлені під час вирішення цієї справи, не є преюдиційними під час розгляду інших справ, стороною в яких може бути Компанія «BORETISANO HOLDINGS LTD».
Зазначаючи, що ухвалюючи рішення за відсутності належним чином повідомленого про дату, час і місце судового засідання відповідача, суд першої інстанції порушив принцип рівності учасників цивільного процесу та змагальності сторін, які є складовими права на справедливий суд як частини верховенства права, та позбавив його можливості заявити клопотання про залучення до участі у справі Компанії «BORETISANO HOLDINGS LTD», суд апеляційної інстанції не звернув уваги на те, що представник відповідача двічі                   05 лютого 2018 року та 02 серпня 2018 року подавав апеляційні скарги на ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 22 грудня 2017 року, якою відкрито провадження у справі, тобто відповідач ОСОБА_2 та його представник були обізнані про розгляд справи в суді першої інстанції, у зв`язку з чим мали можливість подати клопотання про залучення до участі у справі боржника, а саме Компанію «BORETISANO HOLDINGS LTD».   
Разом із тим Верховний Суд зазначив, що суд апеляційної інстанції позбавлений права залучити Компанію «BORETISANO HOLDINGS LTD» до участі у справі на підставі положень статті 365 ЦПК України.
Постановою Полтавського апеляційного суду від 14 лютого 2023 року рішення Київського районного суду м. Харкова від 25 вересня 2018 року скасовано та ухвалено у справі нове рішення, яким стягнуто з  ОСОБА_2 на користь               ОСОБА_1 суму боргу за договором поруки від 15 вересня 2015 року з урахуванням суми, на яку збільшується заборгованість у зв`язку із інфляцією, та трьох відсотків річних, у загальному розмірі 19 573 157,71 грн. 
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
Постанову апеляційного суду мотивовано тим, що договір купівлі-продажу корпоративних прав від 15 вересня 2015 року, укладений між ОСОБА_1 та Компанією «BORETISANO HOLDINGS LTD», був виконаний продавцем ( ОСОБА_1 )та з цього моменту він втратив корпоративні права, в тому числі право здійснювати повне управління ТОВ «ХОВОТМ «Харківтеплоенерго». Суду не надано доказів сплати ОСОБА_1 грошових коштів Компанією «BORETISANO HOLDINGS LTD» у строк до 30 вересня 2016 року, як це обумовлено договором купівлі-продажу.
До суду з вимогами до поручителя позивач звернувся протягом шести місяців з дня настання кінцевого строку   виконання основного зобов`язання.
Таким чином, за умовами договору поруки від 15 вересня 2015 року у поручителя ОСОБА_2 виник обов`язок здійснити оплату 15 000 0000,00 грн за договором купівлі-продажу корпоративних прав № 9915 від 15 вересня 2015 року.
 
Короткий зміст вимог касаційних скарг
У березні 2023 року Компанія «BORETISANO HOLDINGS LTD» подала касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати постанову Полтавського апеляційного суду від 14 лютого                2023 року та ухвалити нове рішення про відмову  ОСОБА_1 у задоволенні позову.
У березні 2023 року представник ОСОБА_2 адвокат Кашпур В. М. подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати постанову Полтавського апеляційного суду від 14 лютого 2023 року та ухвалити нове рішення про відмову  ОСОБА_1 у задоволенні позову.
АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
Доводи осіб, які подали касаційні скарги
1. У касаційній скарзі Компанія «BORETISANO HOLDINGS LTD» посилається на пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України, зокрема вказує, що відсутній висновок Верховного Суду щодо порядку застосування норм Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» та Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» для аналізу правовідносин, які одночасно регулюються і положеннями статей 553, 554, 559 ЦК України.
Також Компанія BORETISANO HOLDINGS LTD посилається на пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України та зазначає, що судові рішення оскаржуються з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу, зокрема вказує про те, що апеляційний суд не надав оцінки поясненням та доказам, поданим компанією.
Крім того, касаційна скарга Компанії «BORETISANO HOLDINGS LTD» містить клопотання про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду. 
2. Представник ОСОБА_2 адвокат Кашпур В. М. у касаційній скарзі посилається на пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України, зокрема вказує, що відсутній висновок Верховного Суду щодо порядку застосування норм Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» та Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» для аналізу правовідносин, які одночасно регулюються і положеннями статей 553, 554, 559 ЦК України.
Також заявник посилається на пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України, вказує, що судові рішення оскаржуються з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу, та вказує про те, що апеляційний суд не надав оцінки поясненням та доказам, поданим Компанією «BORETISANO  HOLDINGS LTD».
 
Провадження у суді касаційної інстанції
10 квітня 2023 року ухвалою Верховного Суду відкрито касаційне провадження у справі за  касаційною скаргою Компанії «BORETISANO HOLDINGS LTD».
Підставами відкриття касаційного провадження є пункти 3, 4 частини другої статті 389 ЦПК України.
08 травня 2023 року ухвалою Верховного Суду відкрито касаційне провадження у справі за  касаційною скаргою ОСОБА_2 , яка подана представником Кашпуром В. М .
Підставами відкриття касаційного провадження є пункти 3, 4 частини другої статті 389 ЦПК України.
Відмовлено ОСОБА_2 у задоволенні клопотання про зупинення виконання постанови Полтавського апеляційного суду від 14 лютого 2023 року.
14 грудня 2023 року ухвалою Верховного Суду справу призначено до судового розгляду колегією у складі п`яти суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду.
 
Доводи відзивів на касаційні скарги 
Представник ОСОБА_1 адвокат Крайз О. І. у відзивах на касаційні скарги Компанії «BORETISANO HOLDINGS LTD» та ОСОБА_2 вказує на правильність висновків суду апеляційної інстанції та просить касаційні скарги залишити без задоволення.
Представник Компанії «BORETISANO HOLDINGS LTD» адвокат Омельницька Т. В. у відзиві на касаційну скаргу ОСОБА_2 підтримує касаційну скаргу ОСОБА_2 та просить її задовольнити.
 
Фактичні обставини справи, встановлені судами
15 вересня 2015 року між ОСОБА_1 та Компанією «BORETISANO HOLDINGS LTD» укладено договір купівлі-продажу корпоративних прав (частки у статутному капіталі ТОВ «ХОВОТОМ «Харківтеплоенерго»),за умовами якого ОСОБА_1 передав у власність покупця корпоративні права - частку у статутному капіталіТОВ «ХОВОТОМ «Харківтеплоенерго» у розмірі 100 %, що у грошовому еквіваленті становить 170 000,00 грн, а покупець зобов`язувався сплатити грошову суму у розмірі 15 000 000,00 грн, перерахувавши її на банківський рахунок продавця до 30 вересня 2016 року.
15 вересня 2015 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір поруки, предметом якого є зобов`язання поручителя відповідати перед кредитором за виконання Компанією «BORETISANO HOLDINGS LTD» всіх зобов`язань у повному обсязі, які виникли з договору купівлі-продажу корпоративних прав від 15 вересня 2015 року.
Пунктом 3.1 договору поруки від 15 вересня 2015 року передбачено, що поручитель і боржник несуть солідарну відповідальність перед кредитором за належне виконання боржником забезпеченого зобов`язання.
01 вересня 2017 року Компанія «BORETISANO HOLDINGS LTD» звернулася до Господарського суду Харківської області з позовом до ОСОБА_1 про визнання недійсним договору купівлі-продажу корпоративних прав від 15 вересня 2015 року, за результатами розгляду якого Господарським судом Харківської області ухвалено рішення від 28 серпня 2018 року у справі № 922/2931/17, яке набрало законної сили, про відмову Компанії «BORETISANO HOLDINGS LTD» у задоволенні позову повністю.
04 листопада 2016 року ОСОБА_1 направив Компанії «BORETISANO HOLDINGS LTD» та ОСОБА_2 вимоги про сплату 15 000 000,00 грн у рахунок виконання умов договору купівлі-продажу.
У листі від 21 грудня 2017 року Компанія«BORETISANO HOLDINGS LTD» повідомила ОСОБА_1 про неможливість задовольнити його вимоги про сплату 15 000 000,00 грн через відсутність грошових коштів. Крім того, вказала, що господарську діяльність Компанія не здійснює, а корпоративні права - частка у статутному капіталі ТОВ «ХОВОТОМ «Харківтеплоенерго», відчужені третій особі і Компанії не належать.   
01 листопада 2018 року Компанія«BORETISANO HOLDINGS LTD» надала відповідь на запит адвоката Мухітдінова Р. Д., який діє від імені ОСОБА_2 , в якій зазначила, що всі фінансові та господарські питання між ОСОБА_1 та Компанією «BORETISANO HOLDINGS LTD» за договором купівлі-продажу                            від 15 вересня 2015 року врегульовано. Компанії невідомо та її не повідомляли про наявність спору в суді щодо стягнення заборгованості за вказаним договором з ОСОБА_2 .
 
МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА
Позиція Верховного Суду
Частинами першою та другою статті 400 ЦПК України визначено, що переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 411, частиною другою статті 414 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.
За положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від 
висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційних скарг, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційні скарги задоволенню не підлягають.
 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
Предметом позову у справі, яка переглядається, є стягнення заборгованості з поручителя (фізичної особи) за зобов`язанням, що виникло на підставі договору купівлі-продажу корпоративних прав (частки у статутному капіталі ТОВ «ХОВОТОМ «Харківтеплоенерго»).
Перевіривши доводи касаційних скарг та матеріали справи, колегія суддів дійшла таких висновків.
Вирішуючи спір, суди першої та апеляційної інстанцій вважали, що справа підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
ОСОБА_1 звернувся до суду у порядку цивільного судочинства з цим позовом у березні 2017 року.
За правилами частини першої статті 15 ЦПК України, у редакції станом на день подання позову, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 12 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), у редакції станом на день подання позову, господарським судам підвідомчі справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між юридичною особою та її учасниками (засновниками, акціонерами, членами), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи, пов`язаними із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності такої особи, крім трудових спорів.
Господарські суди на загальних підставах вирішують усі спори між суб`єктами господарської діяльності, а також спори, пов`язані з: приватизацією державного та комунального майна (крім спорів про приватизацію державного житлового фонду), в тому числі спори про визнання недійсними відповідних актів органів місцевого самоврядування та органів приватизації, а також спори зі справ, що виникають з корпоративних відносин.
Суди мають виходити з того, що критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства), по-друге, суб`єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).
З огляду на приписи частини третьої статті 22 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», згідно з якими місцеві господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають з господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені процесуальним законом до їх підсудності, та на вимоги статей 1, 4-1, 12 ГПК України господарські суди розглядають справи в порядку позовного провадження, коли склад учасників спору відповідає приписам статті 1 ГПК України, а правовідносини, з яких виник спір, мають господарський характер.
За положеннями статті 1 ГПК України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб`єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. У випадках, передбачених законодавчими актами України, до господарського суду мають право також звертатися державні та інші органи, фізичні особи, що не є суб`єктами підприємницької діяльності.
Справи підвідомчі господарським судам і в тому разі, якщо сторонами в судовому процесі виступають фізичні особи, що не є суб`єктами підприємницької діяльності. Справи, що виникають з корпоративних відносин, - це справи зі спорів між юридичними особами та їх учасниками (засновниками, акціонерами, членами), у тому числі учасниками, які вибули, а також між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи, що пов`язані із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності такої особи. Предметом відповідних позовів можуть бути вимоги про визнання недійсними: актів органів управління юридичної особи; її установчих документів; правочинів, укладених юридичною особою, якщо позивач обґрунтує свої вимоги порушенням його корпоративних прав або інтересів, тощо. Виняток становлять трудові спори за участю юридичної особи.
Як вбачається з матеріалів справи, предметом спору, що виник між сторонами, є відповідальність ОСОБА_2 як поручителя за договором поруки, який укладено 15 вересня 2015 року на забезпечення обов`язків Компанії «BORETISANO HOLDINGS LTD» за договором купівлі-продажу корпоративних прав № 9915 (частки у статутному капіталі ТОВ «ХОВОТМ «Харківтеплоенерго»), а отже, вказаний спір має корпоративний характер.
За положеннями пунктів 1, 3, 4 частини першої статті 20 ГПК України, у редакції станом на день ухвалення рішення місцевим судом (нині чинна редакція), господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи-підприємці; справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів; справи у спорах, що виникають з правочинів щодо акцій, часток, паїв, інших корпоративних прав в юридичній особі, крім правочинів у сімейних та спадкових правовідносинах.
З дати набрання чинності ГПК України в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII  «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» до юрисдикції господарських судів належать спори щодо розгляду спорів стосовно правочинів, укладених для забезпечення виконання основного зобов`язання, якщо сторонами цього основного зобов`язання є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці. У цьому випадку суб`єктний склад сторін правочинів, укладених для забезпечення виконання основного зобов`язання, не має значення для визначення юрисдикції господарського суду щодо розгляду відповідної справи.
Отже, якщо сторонами основного правочину є юридичні особи та/або фізичні особи-підприємці, і як забезпечення за цим договором укладено договір поруки, де поручителем виступає фізична особа, то у випадку пред`явлення позову до поручителя такий позов розглядається в господарському суді (постанова Великої Палати Верховного Суду від 13 березня 2018 року у справі № 415/2542/15-ц, провадження № 14-40цс18; постанова Верховного Суду від 02 жовтня 2018 року у справі  № 910/1733/18).
Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд повинен виходити з того, що у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України або ГПК України віднесено до компетенції адміністративних чи господарських судів. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.
Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 листопада 2020 року у справі № 922/88/20 (провадження № 12-59гс20) вказано, що справи у спорах щодо правочинів незалежно від їх суб`єктного складу, що стосуються акцій, часток, паїв, інших корпоративних прав у юридичній особі, підлягають розгляду господарськими судами. Винятком є спори щодо таких дій, спрямованих на набуття, зміну або припинення сімейних і спадкових прав та обов`язків, які мають вирішуватися в порядку цивільного судочинства.
За статтею 45 ГПК України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені в статті 4 цього Кодексу, у тому числі й фізичні особи, які не є підприємцями. Випадки, коли справи у спорах, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, підвідомчі господарському суду, визначені статтею 20 ГПК України.
Отже, справа, яка є предметом перегляду, не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.
ГПК України, у редакції, чинній як на момент звернення до суду з позовом, так і на момент розгляду справи місцевим судом, було передбачено, що справи подібного характеру (основний правочин - договір купівлі-продажу корпоративних прав та договір поруки, укладений як забезпечення виконання зобов`язань за основним правочином), віднесено до компетенції господарського суду.
Критерієм розмежування справ цивільного і господарського судочинства є одночасно як суб`єктивний склад учасників процесу, так і характер спірних правовідносин.
Колегія суддів звертає увагу, що розгляд справи судом, визначеним законом (у розумінні статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод) має фундаментальне значення для правозастосовчої практики. Саме тому, з огляду на положення частини другої статті 414 ЦПК України, порушення правил юрисдикції загальних судів, визначених статтями 19-22 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення незалежно від доводів касаційної скарги.
Таким чином, суди попередніх інстанцій не врахували та залишили поза увагою те, що вони не наділені повноваженнями розглядати у порядку цивільного судочинства спори щодо виконання договорів поруки, укладених для забезпечення виконання основного зобов`язання, якщо сторонами цього основного зобов`язання є юридична особа та учасник (засновник, акціонер, член) юридичної особи, у тому числі учасник, який вибув, а також спори, що виникають з корпоративних відносин.
Отже, касаційні скарги Компанії «BORETISANO HOLDINGS LTD» та ОСОБА_2 , яка подана представником Кашпуром В. М. , підлягають задоволенню частково, рішення Київського районного суду м. Харкова від 25 вересня 2018 року та постанова Полтавського апеляційного суду від 14 лютого 2023 року підлягають скасуванню, а провадження у справі за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Компанія «BORETISANO HOLDINGS LTD», про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу закриттю.
 
Висновки за результатами розгляду касаційних скарг
Відповідно до пункту 5 частини першої статті 409 ЦПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення суду першої та апеляційної інстанцій у відповідній частині і закрити провадження у справі.
За частинами першою, другою статті 414 ЦПК України судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в касаційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу. Порушення правил юрисдикції загальних судів, визначених статтями              19-22 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення незалежно від доводів касаційної скарги.
Пунктом 1 частини першої статті 255 ЦПК України встановлено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
Оскільки суди першої та апеляційної інстанцій не встановили природу правовідносин, які виникли між сторонами, неправильно застосували норми матеріального та процесуального права, судові рішення підлягають скасуванню, а провадження у справі закриттю.
Керуючись статтями 255, 400, 402, 409, 414 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
Касаційні скарги Компанії «BORETISANO HOLDINGS LTD» та ОСОБА_2 , яка подана представником Кашпуром Віктором Миколайовичем , задовольнити частково.
Рішення Київського районного суду м. Харкова від 25 вересня 2018 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 14 лютого 2023 року скасувати.
Провадження у справі за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Компанія «BORETISANO HOLDINGS LTD», про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу закрити.
З моменту прийняття постанови рішення Київського районного суду м. Харкова від 25 вересня 2018 року та постанова Полтавського апеляційного суду від 14 лютого 2023 рокувтрачають законну силу.
Повідомити  ОСОБА_1 , що розгляд справ такої категорії віднесено до юрисдикції господарського суду.
Роз`яснити ОСОБА_1 його право протягом десяти днів з дня отримання цієї постанови звернутися до Верховного Суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією.
Попередити ОСОБА_1 про те, що у разі неподання заяви про направлення справи за встановленою юрисдикцією, після закінчення строку на її подання, матеріали справи будуть повернуті до суду першої інстанції.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Головуючий | І. М. Фаловська
Судді | В. М. Ігнатенко
| С. О. Карпенко
| А. С. Олійник
| В. В. Сердюк