Номер провадження: 22-ц/813/2151/24 
Справа № 501/1560/23
Головуючий у першій інстанції Петрюченко М.І.
Доповідач Назарова М. В.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.02.2024 року                                                                 м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого  Назарової М.В.,
суддів:  Кострицького В.В., Лозко Ю.П.,
за участю секретаря  Лупши В.В.,
учасники справи: позивач – ОСОБА_1 , відповідач – ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в порядку спрощеного провадження
апеляційну скаргу ОСОБА_2 
на рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 11 липня 2023 року, ухваленого Іллічівським міським судом Одеської області у складі: судді Петрюченко М.І. в приміщенні того ж суду,
у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

                                       в с т а н о в и в:

У квітні 2023 року позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаним позовом, який мотивувала тим, що вони з відповідачем проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу. ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народився син ОСОБА_3 .
Сімейне життя не склалося, з грудня 2019 року вони стали проживати окремо, син залишився проживати з нею, та знаходиться на її утриманні, забезпеченні та вихованні. Відповідач самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків, матеріальної допомоги на сина не надає.
Посилаючись на те, що відповідач є здоровим, працездатним, може сплачувати аліменти на рівні 28 330 грн, оскільки є одним із засновників ТОВ «Пульс-А», частка якого складає 24 відсотки, розмір до статутного фонду 540000,00 грн, а також відповідач є одним із засновників ТОВ лабораторно реабілітаційного центру Фіто Лайф, частка якого складає 25 відсотків, розмір до статутного фонду 00,00 грн, є одним із засновників Громадської організації Дитяча мрія як неприбуткової організації, має право власності на рухоме та нерухоме майно: виробничий цех, загальною площею 546.7 кв.м, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; земельну ділянку, площею 0,07 га, кадастровий номер 3222784601:01:006:0156; земельну ділянку, площею 0,14 га, кадастровий номер 3222784601:01:006:0157; земельну ділянку, площею 0,35 га, кадастровий номер 3222784601:01:006:0158; квартиру, загальною площею 91,5 кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 ; автомобіль Volkswagen Tiguan, д/н НОМЕР_1 , рік випуску 2018 рік, білого кольору, тип дії: первина реєстрація б/в тз придбаного в торгівельній організації, який ввезено з-за кордону, позивачка просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі у розмірі 28330 грн, щомісячно, з подальшою індексацією відповідно до Закону, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дати звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття.
Відповідач надав заперечення на позовну заяву, в яких вказав, що не згоден із визначеною позивачкою сумою аліментів 28330 грн, оскільки з моменту народження дитини і до теперішнього часу матеріально забезпечував та продовжує надавати матеріальну допомогу на утримання. Крім того, вказав, що позивачкою не надано розрахунку розміру аліментів. Також зазначив, що з 01 липня 2007 року працює на посаді директора ТОВ «Пульс-А» та отримує заробітну плату, що підтверджується відповідною довідкою виданою головним бухгалтером товариства, у розмірі 12 563,48 грн, інших доходів не має, тому погоджується сплачувати аліменти щомісячно в розмірі 5000 грн, що ним було зроблено у квітні та травні 2023 року.
Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 11 липня 2023 року з урахуванням ухвали про виправлення описки від 05 вересня 2023 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задоволено частково.
Стягнуто щомісячно з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 10000 грн щомісячно, починаючи з 24 квітня 2023 року і до повноліття дитини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_2 просить скасувати оскаржуване рішення суду як незаконне, необґрунтоване та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити частково, зменшивши суму аліментів до 5 000 грн.
Доводами апеляційної скарги є те, що судом було досліджено не в повній мірі матеріали справи, висновок суду не відповідає наявним в матеріалах справи доказам, зокрема, судом не взято до уваги, що єдиним доходом відповідача є заробітна плата у розмірі 12563,48 грн, отримана ним як директором ТОВ «Пульс-А», інших доходів він не має, при цьому добровільному порядку надає матеріальну допомогу на утримання сина, у розмірі 5000 грн, який значно перевищує встановлений законом прожитковий мінімум на дитину відповідного віку; також вважає помилковим висновок суду, що наявність у нього майна є підставою для стягнення аліментів у розмірі 10000 грн щомісячно, оскільки не було враховано, що належне йому на праві власності майно, зокрема, квартира та земельна ділянка отримано ним безоплатно на підставі договорів дарування, крім того земельні ділянки та виробничий цех не використовуються, оскільки були зруйновані військами Російської Федерації; він є засновником ГО «Дитяча мрія» та ТОВ « «Лабораторно реабілітаційного центру Фіто Лайф», які не здійснюють комерційної діяльності, прибутку не отримують; що наданий позивачкою перелік витрат на дитину є додатковими витратами в розумінні ст. 185 СК України, та підлягає доведенню позивачем; визначений судом розмір аліментів ставить його в скрутне становище, яке не дозволить забезпечити повноцінне життя, в той час як і позивачка зобов`язана нести витрати з утримання дитини у рівній мірі з відповідачем.
Відзив на апеляційну скаргу у встановлений судом строк не надходив.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції перевіряє справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 , участь якого визначена в режимі відеоконференції, підтримав доводи апеляційної скарги.
Представник позивачки адвокат Чістікова О.Ю. апеляційну скаргу не визнала.
Позивачка, належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, до судового засідання не з`явилася, що відповідно до частини другої статті 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.
Заслухавши суддю-доповідача, осіб, що брали участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає скаргу такою, що підлягає частковому задоволенню.
Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Судом встановлено, що сторони проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу.
У сторін ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області 24 грудня 2013 року (а.с. 9).
Дитина проживає разом з матір`ю, що підтверджується довідками від 11 квітня 2022 року про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (а.с. 10) та ніким по справі не оспорюється.
ОСОБА_2 на праві власності належить майно, а саме:
- виробничого цеху, загальною площею 546.7 кв.м, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 ;
- земельна ділянка, площею 0,07 га, кадастровий номер 3222784601:01:006:0156;
- земельна ділянка, площею 0,14 га, кадастровий номер 3222784601:01:006:0157;
- земельна ділянка, площею 0,35 га, кадастровий номер 3222784601:01:006:0158;
- квартира, загальною площею 91,5 кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 .
Відповідач є одним із засновників ТОВ «Пульс-А», частка якого складає 24 відсотки, розмір до статутного фонду 540000,00 грн (а.с. 16-18).
Також відповідач є одним із засновників ТОВ «Лабораторно реабілітаційного центру Фіто Лайф, частка якого складає 25 відсотків, розмір до статутного фонду 00,00 грн. (а.с. 25-33) та є одним із засновників Громадської організації Дитяча мрія, як неприбуткової організації (а.с. 34-40).
Відповідач з 01 травня 2007 року працює на посаді директора ТОВ «Пульс-А» та отримує заробітну плату, що підтверджується відповідною довідкою виданою головним бухгалтером товариства (а.с. 57-58).
Розмір отриманої заробітної плати отриманої протягом з січня 2020 року по квітень 2023 року включно становить 420 033,79 грн.
Відповідач за період з 01 грудня 2022 року по 18 травня 2023 року здійснював переказ коштів на кредитну картку Приватбанку позивачки з призначенням платежів: "Аліменти на утримання сина ОСОБА_3 " на загальну суму 35000,00 грн, що підтверджується копіями квитанцій (а.с. 59-64).
Задовольняючи частково позовні вимоги, суд виходив із того, що матеріальний стан відповідача свідчить про його здатність забезпечити утримання дитини у значно більшому розмірі, аніж запропоновано ним самим, а тому дійшов висновку, що визначений відповідачем розмір аліментів, які він пропонує стягувати щомісячно з нього на утримання дитини у розмірі 5000,00 грн, не дозволить забезпечити матеріально дитину всім необхідним, а тому приймаючи до уваги обов`язок обох батьків утримувати дитину, встановив, що обґрунтованим є стягнення аліментів в розмірі 10000 грн щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову і до повноліття дитини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Пререглядаючи вказане рішення за доводами апеляційної скарги, колегія суддів зазнаває таке.
Стаття 27 Конвенції ООН про права дитини, а також ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» гарантує дітям право на гідний (належний) рівень життя. Пряма відповідальність за створення належних умов, в рівній мірі лежить на батьках, оскільки згідно норм сімейного законодавства батько і мати мають рівні права та обов`язки по відношенню до дітей.
Відповідно до статей 180, 181 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Відповідно до статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.
Згідно із статтею 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та\або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.
Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 , суд вірно оцінив надані сторонами докази, а саме що стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, а також те, що відповідач є працездатною особою, має стабільний заробіток, - та дійшов обґрунтованого висновку про частково задоволення позовних вимог та стягнення аліментів з відповідача на користь позивачки на утримання спільної малолітньої дитини сторін у твердій грошовій сумі.
Однак, визначаючи розмір аліментів, який підлягає стягненню, суд не врахував та не перевірив у повному обсязі як доходу відповідача, так і наявного у нього нерухомого майна та підстав його набуття, а саме - що єдиним його доходом є заробітна плата, розмір якої за період з грудня 2022 року по квітень 2023 складав 12 700 грн щомісячно, при цьому судом помилково зазначено, що загальна сума заробітної плати за 2023 рік складала 420 033,79 грн, в той час як зі змісту наявної в матеріалах справи довідки головного бухгалтера ТОВ «Пульс» вбачається, що наведена сума нарахована за період з 01 січня 2020 року по 30 квітня 2023 року (а.с. 57-58).
Наведена у довідці інформація не спростована і підстав для визнання її неналежним доказом у суду немає.
Тому, колегія суддів погоджує наведений довід апеляційної скарги, як і вважає слушними посилання скаржника на відсутність у нього інших доходів, а належність йому на праві власності нерухомого майна, не може бути єдиною підставою для стягнення аліментів у визначеному судом розмірі, оскільки згідно наданих відповідачем доказів, житлову квартиру та земельну ділянку відповідач набув на підставі безоплатних договорів – дарування.
Натомість, не може бути взято до уваги надана відповідачем на спростування висновків суду довідка, видана старостою Маковищанського старостинського округу Бучанського району Київської області, відповідно до якої належні ОСОБА_2 земельні ділянки та виробничий цех не використовуються, оскільки така видана після ухвалення оскаржуваного рішення.
Крім того, відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року N 309, с. Маковище Бучанського району відсутнє в такому переліку.
Отже, не заслуговують на увагу посилання відповідача про неможливість використовувати належне йому нерухоме майно за призначенням задля отримання прибутку через ведення бойових дій на певній території.
Тому висновок суду в частині розміру аліментів частково не ґрунтується на матеріалах справи, не знаходить свого підтвердження, а тому рішення суду підлягає зміні, із зменшенням розміру стягнутих на користь позивачки на утримання дитини аліментів з 10 000 грн до 7000 грн щомісячно.
Таке буде відповідати якнайкращому забезпеченню законних майнових прав та інтересів дитини з дотриманням прав відповідача як платника аліментів та виходячи із його доходу та наявного у його власності нерухомого майна, а також законодавчо визначеного прожиткового мінімуму як для дитини відповідного віку, так і для її працездатного батька.
Посилання позивачки на понесені нею витрати на утримання дитини не є тією обставиною, яку законодавець вважає як обов`язкову до врахування під час визначення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини. 
Вказане може бути врегульовано відповідним чином як додаткові витрати на дитину.
Крім того, частиною першою статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року в справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.
Вказана невідповідність висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи, в оскаржуваній частині у відповідності до вимог п. 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України є підставою для зміни судового рішення та зменшенню стягнутих з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини з 10 000 грн до 7000 грн.
Вказана зміна рішення не призводить до зміни стягнутих з ОСОБА_2 судових витрат по сплаті судового збору.

Керуючись ст. 367, 374, 376 ЦПК України, апеляційний суд

                                       п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.
Рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 11 липня 2023 року з урахуванням ухвали цього ж суду від 05 вересня 2023 року в оскаржуваній частині змінити, зменшивши суму стягнутих з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 10 000 грн до 7000 грн щомісячно до досягнення дитиною повноліття.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.
Дата складення повного тексту постанови - 09 лютого 2024 року.

Головуючий                                                 М.В. Назарова

Судді:                                                         В.В. Кострицький

                                                               Ю.П. Лозко