ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 606/572/23	Головуючий у 1-й інстанції Іванченко А.М. 	
Провадження № 22-ц/817/48/24 	Доповідач - Костів О.З.	
Категорія - 	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 січня 2024 року         м. Тернопіль
Тернопільський апеляційний суд в складі: 
головуючого - Костів О.З. 
суддів -  Гірський Б. О., Храпак Н. М., 
з участю секретаря - Сович Н.А. 
сторін:
представника апелянта — Безносик А.О.,
представника відповідача — Алексенко С.Л.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 606/572/23 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю Аграрне підприємство «Колос-2» на рішення Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 12 вересня 2023 року (ухвалене суддею Іванченко А.М., дата складення повного тексту не зазначено) в справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Аграрне підприємство «Колос-2» до ОСОБА_1 , Фермерського господарства «Агроцентр Мшанець», третя особа: державний реєстратор відділу державної реєстрації Підгаєцької міської ради КУХАРИШИН Василь Васильович про визнання недійсним договору оренди землі та скасування його державної реєстрації, визнання поновленим договору шляхом укладання додаткової угоди, витребування земельної ділянки,

В С Т А Н О В И В:
У квітні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю Аграрне підприємство «Колос-2» (далі - ТОВ АП «Колос-2») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 , Фермерського господарства «Агроцентр Мшанець» (далі — ФГ «Агроцентр Мшанець»), третя особа: державний реєстратор відділу державної реєстрації Підгаєцької міської ради Кухаришин В.В. про визнання недійсним договору оренди землі та скасування його державної реєстрації, визнання поновленим договору оренди землі шляхом укладання додаткової угоди, витребування земельної ділянки.
В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що15 січня 2018 року між ТОВ АП «Колос-2» та ОСОБА_2 укладено договір оренди земельної ділянки, термін дії якого сплив 15 січня 2023 року. Сторонами договору було передбачено, що після закінчення строку його дії орендар має переважне право поновити договір на новий строк. Позивач, користуючись своїм переважним правом на укладання договору оренди на новий строк, 16 грудня 2022 року направив ОСОБА_2 лист-повідомлення щодо наміру скористатися переважним правом на укладання договору оренди землі на новий строк та надав проект додаткової угоди до договору. Не отримавши від ОСОБА_2 відповіді, позивач 29 грудня 2022 року повторно направив йому лист, в якому висловив свій намір продовжити співпрацю та запропонував нові покращені умови. Також позивач зазначає, що 15 грудня 2022 року ОСОБА_2 листом повідомив, що у майбутньому буде використовувати земельну ділянку на власний розсуд. В подальшому позивач виявив, що ОСОБА_2 , знаючи про намір позивача скористатися своїм переважним правом на укладання договору на новий строк, уклав договір оренди земельної ділянки з ФГ «Агроцентр Мшанець». Позивач зазначає, що завідомо свідома відмова ОСОБА_2 продовжувати строк дії договору оренди з позивачем шляхом укладання додаткової угоди, за наявністю у позивача законного переважного права на укладання договору на новий строк, свідчить про односторонню відмову ОСОБА_2 від виконання раніше взятих на себе зобов`язань, що свідчить про недобросовісний характер його дій. Укладання договору між ОСОБА_2 та ФГ «Агроцентр Мшанець» у стислий термін після спливу терміну дії договору з позивачем підтверджує, що дії відповідачів були заздалегідь сплановані. Вищезазначені дії відповідачів порушили право позивача на поновлення договору на новий строк та для захисту свого порушеного права позивач вимушений звернутись до суду.
У зв`язку з викладненим та з врахуванням заяви про зміну предмета позову позивач просив суд:
- визнати недійсним договір від 17 січня 2023 року, укаладений між ОСОБА_2 та ФГ «Агроцентр Мшанець» про оренду земемельної ділянки кадастровий номер 6125086600:01:001:0717;
- витребувати у ФГ «Агроцентр Мшанець» на користь ТОВ АП «Колос-2» земемельну ділянку кадастровий номер 6125086600:01:001:0717;
- скасувати державну реєстрацію права оренди ФГ «Агроцентр Мшанець» на земельну ділянку кадастровий номер 6125086600:01:001:0717;
- визнати укладеною додаткову угоду до договору оренди землі від 15 січня 2018 року про поновлення договору оренди землі від 16 грудня 2022 року між ТОВ АП «Колос-2» та ОСОБА_2 щодо оренди земельної ділянки кадастровий номер 6125086600:01:001:0717.
Рішенням Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 12 вересня 2023 року в задоволені позову відмовлено.
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням ТОВ АП «Колос-2 подало на нього апеляційну скаргу, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Вказує, що судом неповно встановлено фактичні обставини справи та дано невірну оцінку доказам.
Апеляційна скарга мотивована тим, що маючи намір продовжити дію договору оренди землі та керуючись ст.33 Закону України «Про оренду землі», ТОВ АП «Колос-2» 16 грудня 2022 року направило ОСОБА_2 лист-повідомлення щодо наміру скористатися переважним правом на укладання договору на новий строк, однак відповіді на вказаний вище лист ТОВ АП «Колос-2» від ОСОБА_2 не отримано. Крім того, 29 грудня 2022 року ТОВ АП «Колос-2» повторно направило ОСОБА_2 лист-пропозицією підписання додаткової угоди до Договору. Відповіді на зазначений лист товариством також отримано не було.
Зазначає, що після закінчення строку дії договору оренди ТОВ АП «Колос-2» продовжує користуватися земельною ділянкою з кадастровим номером 6125086600:01:001:0717 та протягом місяця після закінчення строку його дії відсутній лист-повідомлення ОСОБА_2 про заперечення у поновленні договору, тому останній вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені ним.
Отже ТОВ АП «Колос-2» дотримався процедури повідомлення орендодавця про намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк, надавши проект додаткової угоди за 30 днів до закінчення строку дії договору, належним чином виконавши свій обов`язок щодо повідомлення орендодавця про намір його поновити. Крім цього, ТОВ АП «Колос-2» продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку дії договору.
На думку апелянта, лист ОСОБА_2 від 15 грудня 2022 року не може вважатися належним розглядом листів-повідомлень ТОВ АП «Колос-2» про намір скористатися переважним правом на поновлення договору оренди земельної ділянки, оскільки даний лист направлено раніше ніж листи-повідомлення.
Отже, відсутність волевиявлення орендодавця на поновлення договору з попереднім орендарем та укладання договору оренди з іншою особою не є підставою для припинення переважного права оренди, а навпаки – виступає достатньою підставою для звернення до суду з метою захисту права орендаря на поновлення договору оренди земельної ділянки.
У зв`язку з наведеним просить рішення Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 12 вересня 2023 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задоволити в повному обсязі.
10 листопада 2023 року на адресу Тернопільського апеляційного суду від представника відповідачів — адвоката Алексенко С.Л. надійшов відзив на апеляційну скаргу.
Відзив мотивований тим, що відповідач ОСОБА_2 планував самостійно обробляти належну йому земельну ділянку та за місяць до завершення дії договору, а саме 15 грудня 2022 року, звернувся до ТОВ АП «Колос-2» із листом-повідомленням про те, що він не планує продовжувати договір.
Зазначає, що ОСОБА_2 не отримував листи від ТОВ АП «Колос-2», оскільки перебував на лікуванні у лікарні, та після повернення з лікарні ознайомився з листом-повідомленням ТОВ АП «Колос-2», однак ні в листі, ні в проектах додаткових умов, які були долучені до нього, ОСОБА_2 не побачив жодних пропозицій щодо істотних умов договору, а лише щодо продовження діючого договору на тих самих умовах ще на 10 років. Враховуючи, що від позивача конкретних пропозицій не надійшло, ОСОБА_2 звернувся до керівника ФГ «Агроцентр Мшанець» із пропозицією укласти договір оренди.
Звертає увагу на те, що сам факт звернення 15 грудня 2022 року ОСОБА_2 до ТОВ АП «Колос-2» з листом про відмову у поновленні договору на новий термін в межах місячного строку до завершення дії договору, суперечить твердженню ТОВ АП «Колос-2» про відсутність з боку орендодавця листа-повідомлення про заперечення у поновленні договору оренди землі та наявність мовчазної згоди на поновлення даного договору на новий термін.
Отже, ОСОБА_2 завчасно було повідомлено ТОВ АП «Колос-2» про небажання продовжувати договірні відносини, а ТОВ АП «Колос-2» не було надано реальних пропозицій щодо нових умов для продовження договірних відносин, а тому наявність заперечень зі сторони орендодавця щодо поновлення договору з попереднім орендарем дають підстави для висновку, що переважне право орендаря, яке підлягає захисту відповідно до статті 3 ЦПК України, не порушено.
У зв`язку з наведеним просить апеляційну скаргу залишити без задоволення.
В судовому засіданні представник апелянта ТОВ АП «Колос-2» — Безносик А.О. апеляційну скаргу підтримала, зіславшись на мотиви, викладені у ній.
Представник відповідачів — адвокат Алексенко С.Л. проти апеляційної скарги заперечив та просив рішення суду залишити без змін.
Заслухавши доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, доводи, зазначені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає виходячи із наступного.
За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.
Судом встановлено наступні обставини.
Відповідачу ОСОБА_2 належить земельна ділянка площею 2 га з кадастровим номером 6125086600:01:001:0717 на праві власності на підставі наказу, серія та номер 19-3684/14-16-сг, виданий 30 серпня 2016 року Головним управлінням Держгеокадастру у Тернопільській області (т.1 а.с.17-18).
15 січня 2018 року між ТОВ АП «Колос –2» та ОСОБА_2 укладено договір оренди зазначеної земельної ділянки (надалі Договір 1) площею 2 га строком на 5 років та складено акт приймання передачі земельної ділянки (т.1 а.с.14-16).
Пунктом 8 договору 1 передбачено, що після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.
Листом-повідомленням від 15 грудня 2022 року ОСОБА_2 повідомив ТОВ АП «Колос-2» про своє бажання припинити дію договору оренди після закінчення строку, на який його було укладено, та зазначено, що вказану земельну ділянку він буде використовувати на власний розсуд. Також, заявник просив ТОВ АП «Колос-2» звільнити 15 січня 2023 року земельну ділянку (т.1 а.с.31).
Листом-повідомленням №1/12 від 16 грудня 2022 року ТОВ АП «Колос–2» повідомило орендодавця ОСОБА_2 про намір скористатись своїм переважним правом на укладання договору оренди землі на новий строк. До листа-повідомлення було додано проект Додаткової угоди до договору оренди землі від 15 січня 2018 року. Вказане повідомлення ОСОБА_2 отримав 29 грудня 2022 року (т.1 а.с.26-30).
29 грудня 2022 року ТОВ АП «Колос–2» повторно було надіслано лист-повідомлення відповідачу ОСОБА_2 про намір скористатись своїм переважним правом оренди на новий строк та продовжити дію договору оренди землі від 15 січня 2018 року, також запропоновано нові умови оренди (у разі укладання договору оренди землі на 7 років) (т.1 а.с.32).
17 січня 2023 року між ОСОБА_2 та ФГ «Агроцентр Мшанець» укладено договір оренди земельної ділянки площею 2 га з кадастровим номером 6125086600:01:001:0717 строком на 7 років. Державну реєстрацію договору проведено 20 січня 2023 року (т.1 а.с.112-116).
Із доповідної записки від 15 березня 2023 року на ім`я директора ТОВ Колос-2 вбачається, що земельна ділянка площею 2 га з кадастровим номером 6125086600:01:001:0717 засіяна пшеницею озимою сорту «Ахім», збирання врожаю планується на червень 2023 року (т.1 а.с.39)
З наказу №31 від 08 вересня 2022 року вбачається, що на підставі рішення зборів учасників від 07 вересня 2022 року ОСОБА_3 з 08 вересня 2022 року приступити до виконання обов`язків директора ТОВ АП «Колос-2» (т.1 а.с.60).
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, апеляційний суд виходить з наступного.
Згідно зі статтею 2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України (далі - ЗК України), ЦК України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.
Частиною четвертою статті 124 ЗК України визначено, що передача в оренду земельних ділянок, які перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.
Згідно із частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.
Частиною першою статті 627 ЦК України встановлено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до вимог частини другої статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема ЗК України, Законом України «Про оренду землі».
Правові підстави поновлення договору оренди землі визначаються положеннями статті 33 Закону України «Про оренду землі».
Так, відповідно до частин першої - п`ятої статті 33 цього Закону по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, установлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.
Частинами восьмою та дев`ятою статті 33 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов`язковому порядку. Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди можуть бути оскаржені в суді.
Ці положення узгоджуються із загальною нормою частини першої статті 777 ЦК України.
Тобто реалізація переважного права на поновлення договору оренди, яка передбачена частиною першою статті 33 Закону України «Про оренду землі», можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури і строків.
Таким чином, для застосування частини першої статті 33 Закону України «Про оренду землі» та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди згідно з частинами 2-5 цього закону необхідно встановити такі юридичні факти: орендар належно виконує свої обов`язки за договором; орендар до закінчення строку дії договору повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень та своє рішення.
Отже, аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку, що переважне право орендаря, яке підлягає захисту відповідно до статті 3 ЦПК України, буде порушене в разі укладення договору оренди з новим орендарем при дотриманні процедури повідомлення попереднього орендаря про намір реалізувати переважне право, продовження користування земельною ділянкою після закінчення строку дії договору оренди і відсутності протягом місяця після закінчення строку дії договору оренди заперечень орендодавця щодо поновлення договору.
Такий правовий висновок про застосування норм права у подібних правовідносинах викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2018 року у справі № 594/376/17-ц.
У разі незгоди орендодавця у поновленні договору оренди, направленої орендарю у місячний строк до закінчення строку його дії, переважне право на укладення договору оренди землі припиняється, тому що переважне право орендаря на укладення договору оренди землі на новий строк, не може домінувати над виключним правом орендодавця, як власника земельної ділянки, щодо користування та розпорядження нею на власний розсуд після закінчення строку дії договору оренди землі.
Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 28 вересня 2020 року у справі № 272/440/18.
Згідно стаття 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.
У статті 126 ЗК України зазначається, що право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».
Судом першої інстанції правильно встановлено, що ТОВ АП «Колос-2» та ОСОБА_2 , як сторони за договором, не досягли згоди щодо умов договору оренди на новий строк, оскільки власник земельної ділянки - орендодавець ОСОБА_2 у своєму листі-повідомленні від 15 грудня 2022 року вказав на відсутність наміру продовжувати договірні відносини з оренди землі та намір використовувати ділянку на власний розсуд.
Апеляційний суд зазначає, що вказана обставина беззаперечно свідчить про відсутність волевиявлення у ОСОБА_2 на поновлення договору оренди землі від 15 січня 2018 року, в тому числі й на запропонованих ТОВ АП «Колос-2» умовах, а тому переважне право ТОВ АП «Колос-2» не порушено.
Оскільки дія договору оренди землі укладеного між ОСОБА_2 та ТОВ АП «Колос-2» завершилася 15 січня 2023 року, а договір між ОСОБА_2 та ФГ «Агроцентр Мшанець був укладений лише 17 січня 2023, а тому державний реєстратор Кухаришин В.В. цілком законно 20 січня 2023 прийняв заяву від ОСОБА_2 про реєстрації такого договору оренди та 24 січня 2023 провів його державну реєстрацію.
Колегія суддів погоджується з висновком, що наявність обґрунтованих заперечень зі сторони орендодавця стосовно поновлення договору з орендарем дає підстави для висновку, що переважне право орендаря, яке передбачено положеннями статті 33 Закону і може підлягати захисту відповідно до статті 4 ЦПК України, не порушено.
З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що у даній справі відсутні правові підстави для задоволення позову ТОВ АП «Колос-2».
Доводи апелянта про те, що лист ОСОБА_2 від 15 грудня 2022 року не може вважатися належним розглядом листів-повідомлень ТОВ АП «Колос-2» від 16 грудня 2022 та 29 грудня 2022 року про намір скористатися переважним правом на поновлення договору оренди земельної ділянки, колегія суддів відхиляє, оскільки ОСОБА_2 у відповідності до вимог законодавства повідомив ТОВ АП «Колос-2» про свої заперечення щодо поновлення договору оренди землі.
Посилання апелянта, що ОСОБА_2 повинен надавили письмові відповіді на кожне повідомлення ТОВ АП «Колос-2», суд апеляційної інстанції оцінює критично, оскільки 15 грудня 2022 року ОСОБА_2 , як орендодавцем, у формі листа-повідомлення прийнято негативне рішення щодо поновлення договору оренди землі від 15 січня 2018 року, при цьому докази протилежного в матеріалах справи відсутні.
Інші доводи апеляційної скарги є аналогічними викладеним у позовній заяві, які не спростовують правильність висновку суду першої інстанції, яким у повному обсязі з`ясовані права та обов`язки сторін, обставини справи, доводи сторін перевірені та їм дана належна оцінка, а зводяться до власного тлумачення характеру спірних правовідносин та до переоцінки доказів.
У відповідності до ст.ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно з вимогами ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ч.2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
Згідно ч.2 ст.89 ЦПК України, жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Відмовляючи у задоволенні, судом першої інстанції вірно встановлено фактичні обставини справи та дано правильну оцінку доказам.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не впливають на їх правильність.
Норми матеріального права відповідно до спірних правовідносин, застосовані правильно.
Порушень норм процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи, колегією суддів не встановлено.
Відповідно до ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у сукупності колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість постановленого по даній справі рішення та відсутність підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі.
Керуючись ст.ст.367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Аграрного підприємства «Колос-2» – залишити без задоволення.
Рішення Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 12 вересня 2023 року — залишити без змін.
Судові витрати, понесені сторонами у зв`язку із розглядом справи в суді апеляційної інстанції — залишити в межах, ними понесених.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Дата складення повного тексту постанови — 15 січня 2024 року.

Головуючий                                                                        О.З. Костів
Судді:                                                                                Б.О. Гірський
                                                                                       Н.М. Храпак