ПОСТАНОВА 
Іменем України

10 січня 2024 року                                                                 м. Кропивницький

справа № 401/2292/21
провадження № 22-ц/4809/33/24 

       Кропивницький апеляційний суд в складі:колегії суддів судової палати у цивільних справах:
        
головуючого судді: Дуковського О.Л.
суддів: Дьомич Л.М., Мурашка С.І.
з участю секретаря: Демешко Л.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 30 березня 2023 року, у складі головуючого судді Мельничика Ю.С. у справі за позовом Обласного комунального виробничого підприємства «Дніпро – Кіровоград» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги з водопостачання та водовідведення, -

ВСТАНОВИВ:

У липні 2021 року Обласне комунальне виробниче підприємство «Дніпро – Кіровоград» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги з водопостачання та водовідведення.
В обгрунтування позову позивач зазначав, що ОКВП «Дніпро-Кіровоград» у відповідності з відкритим особовим рахунком № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_3 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , надавав послуги з централізованого водопостачання та водовідведення. Відповідно до інформації з реєстру речових прав на нерухоме майно співвласником квартири є ОСОБА_1 . 
Позивач вказував, що відповідачі споживали послуги ОКВП «Дніпро-Кіровоград» з водопостачання та водовідведення, проте за спожиті послуги сплачували частково, в зв`язку з чим станом на 01 липня 2021 року мають заборгованість за період з 01 вересня 2018 року по 01 липня 2021 року в сумі 12 333,46 грн, а також їм нараховано втрати внаслідок інфляції в сумі 978,73 грн, та три відсотки річних від простроченої суми – 404,20 грн. 
Зазначав, що відповідачами не було проведено повірку лічильника у строк до 25 вересня 2018 року, нарахування за спожиті послуги з водопостачання та водовідведення здійснювались згідно затверджених норм споживання.
Крім того позивач зазначав, що усі дієздатні особи, які проживають та/ або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. 
В обґрунтування своїх позовних вимог позивач надав суду такі докази: довідка про нарахування плати та розмір платежів по особовому рахунку № НОМЕР_1 ; витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; розрахунок нарахування 3% річних та індексу інфляції; копії попереджень від 20.01.2021 та від 25.05.2021.
Рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 30 березня 2023 рокупозов задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 солідарно на користь Обласного комунального виробничого підприємства «Дніпро-Кіровоград» заборгованість за період з 01 жовтня 2018 року по 01 липня 2021 року за спожиті послуги з водопостачання та водовідведення в сумі 12 333 грн 46 коп. на розрахунковий рахунок IBAN НОМЕР_2  в АТ КБ «Приватбанк», МФО 305299, код ЄДРПОУ одержувача 03346822.
Стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 солідарно на користь Обласного комунального виробничого підприємства «Дніпро-Кіровоград» втрати внаслідок інфляції за весь час прострочення в сумі 978 грн 73 коп, а також три проценти річних від простроченої суми в розмірі 404 грн 20 коп, та судовий збір в сумі 2270 грн. на розрахунковий рахунок IBAN НОМЕР_3  в АТ КБ «Приватбанк», МФО 305299, код ЄДРПОУ одержувача 03346822.
Не погодившись із вказаним рішенням суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову. 
Вважає рішення суду таким, що ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права.
Вказує, що не має обов`язку щодо сплати заборгованості за надані позивачем послуги, оскільки із співвідповідачем ОСОБА_4 , проживають окремо, спільне господарство не ведуть з 2009 року. 
Вважає, що всі зобов`язання по оплаті послуг повинна нести ОСОБА_4 .
Заслухавши суддю-доповідача, учасників справи, дослідивши доводи, наведенні в апеляційній скарзі, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є співвласниками квартири АДРЕСА_2 .
Вказаний факт, також підтверджується Інформацією із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, сформованої 22 липня 2021 року.
ОСОБА_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , має в Обласному комунальному виробничому підприємстві «Дніпро-Кіровоград» відкритий особовий рахунок № НОМЕР_1 та є споживачем послуг з централізованого питного водопостачання та водовідведення.
Встановлено, що ОСОБА_1 був зареєстрований у вказаній вище квартирі з 18 листопада 1992 року по 17 серпня 2022 року.
З 17 серпня 2022 року ОСОБА_1 зареєстрований в квартирі АДРЕСА_3 , власником якої він є на підставі договору купівлі-продажу від 17.07.2019.
На адресу ОСОБА_2 12 вересня 2018 року позивачем направлено повідомлення, зі змісту якого вбачається, що термін повірки лічильника встановлений в квартирі відповідачів сплив 25 травня 2014 року, та запропоновано у строк до 25 вересня 2018 року провести повірку лічильника. Попереджено відповідачів, що у разі якщо повірку лічильника не буде проведено, нарахування за спожиті послуги буде проводитися згідно затверджених норм споживання.
Відповідачі споживали послуги Обласного комунального виробничого підприємства «Дніпро-Кіровоград» з централізованого водопостачання та водовідведення, проте за спожиті послуги сплачували не в повному обсязі, у зв`язку з чим станом на 01 липня 2021 року мають перед ОКВП «Дніпро-Кіровоград» заборгованість за період з 01 жовтня 2018 року по 01 липня 2021 року в сумі 12 333,46 грн, а також їм нараховано втрати внаслідок інфляції в сумі 978,73 грн, та три відсотки річних від простроченої суми – 404,20 грн. 
Останній платіж відповідачі здійснили у травні 2021 року в розмірі - 222,48 грн.
       Задовольняючі позов суд першої інстанції послався на те, що відповідачі, як споживачі послуг, свої зобов`язання щодо своєчасності оплати за нараховані послуги належним чином не виконали, у зв`язку з чим мають перед позивачем заборгованість, яку слід стягнути солідарно із відповідачів на користь позивача.
       Колегія суддів погоджується із таким висновком суду першої інстанції.
Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України, - зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до п.6 ч.1 ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги;
Згідно п.5 ч.2 ст.7 ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.
Відповідно до ч.1, 3 ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.
Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.
Положеннями ч.4 ст.319 ЦК України визначено, що власність зобов`язує.
Відповідно до ст. 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.
Згідно п.18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 - розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк.
Статтею 22 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» передбачено обов`язок споживачів питної води своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення.
Відповідно до ст. 625 ЦК України, - боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Суд першої інстанції під час вирішення даного спору правильно застосував норми матеріального права та зробив правильний висновок про задоволення позову, стягнувши солідарно із відповідачів заборгованість за надані їм послуги із водопостачання та водовідведення ,а доводи апеляційної скарги не спростовують таких висновків суду першої інстанції. 
Проте, суд першої інстанції припустився помилки під час розподілу судових витрат між сторонами, а тому в цій частині рішення суду необхідно змінити з таких підстав. 
Стаття 265 ЦПК України визначає, що рішення суду складається із вступної, описової, мотивувальної і резолютивної частин. У резолютивній частині рішення зазначаються: 1) висновок суду про задоволення позову чи про відмову в позові повністю або частково щодо кожної з заявлених вимог; 2) розподіл судових витрат; 3) строк і порядок набрання рішенням суду законної сили та його оскарження; 4) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків сторін (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України.
Згідно із частиною першою статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
У частинах першій та другій статті 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, до який в тому числі належать витрати на професійну правничу допомогу, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача;3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Солідарне зобов`язання є інститутом цивільного права і на нього поширюється дія норм ЦК України, який визначає це поняття через «солідарну вимогу» та «солідарний обов`язок» (ст. ст. 541-544 ЦК України).
Солідарне зобов`язання є різновидом цивільно-правових зобов`язань із множинністю осіб, які характеризуються тим, що у разі солідарної вимоги кредиторів (солідарних кредиторів) кожний з них має право пред`явити боржникові вимогу в повному обсязі, а вразі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників, так і від будь-кого з них окремо.
Солідарна відповідальність у зобов`язальному праві це - відповідальність кількох боржників перед кредитором, при якій кредиторові надається право на свій розсуд вимагати виконання зобов`язання у повному обсязі або частково від усіх боржників разом або від кожного з них окремо.
При цьому, як солідарне зобов`язання, так і солідарна відповідальність виникають лише у випадках, встановлених договором або законом.
Судове рішення не може бути підставою виникнення солідарності, оскільки судовим рішенням утверджуються права осіб, а не створюються заново. Судове рішення не може створювати й солідарну відповідальність там, де вона не випливає з самого правовідношення, яке зумовило виникнення спору.
Отже, судом першої інстанції помилково ототожнено інститут розподілу судових витрат із солідарним обов`язком та відповідальністю, які є інститутами цивільного права і виникають лише у випадку передбаченому законом або договором (ст. 541 ЦК України).
Отже, якщо позов майнового характеру задоволено солідарно за рахунок двох і більше відповідачів, то судові витрати розподіляються між відповідачами у визначених частках. Солідарне стягнення суми судових витрат, законом не передбачено.
Таким чином суд, позбавлений можливості розподілити судовий збір шляхом їх солідарного стягнення з відповідачів у випадку задоволення позову про солідарне стягнення з них заборгованості. 
Колегія суддів вважає за необхідне виправити таку помилку суду першої інстанції, стягнувши судовий збір за подання позовної заяви із відповідачів у визначених частках.
Керуючись ст.ст. 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -задовольнити частково.
Рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 30 березня 2023 року в частині визначення судового збору змінити.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь Обласного комунального виробничого підприємства «Дніпро – Кіровоград» (ЄДРПОУ 03346822) судовий збір за подання позовної заяви в сумі 1135,00 грн.
Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_5 ) на користь Обласного комунального виробничого підприємства «Дніпро – Кіровоград» (ЄДРПОУ 03346822) судовий збір за подання позовної заяви в сумі 1135,00 грн.
В іншій частині рішення суду залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя:                                                                        О.Л.Дуковський

Судді:                                                                                            Л.М. Дьомич

С.І. Мурашко