УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
14 березня 2024 року
м. Київ
справа № 199/9271/18
провадження № 51-912 ск 24
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                       ОСОБА_1 ,
суддів                                    ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок                                Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 05 листопада 2021 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 28 червня 2023 року,
встановив:
Як вбачається із касаційної скарги та доданих до неї копій судових рішень, вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 05 листопада 2021 року ОСОБА_4 засуджено  за ч. 2 ст. 121 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 9 років.
Цим же вироком ОСОБА_5 засуджено за ч. 2 ст. 121 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 9 років.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання, призначеного ОСОБА_5 , частково приєднано покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 місяці, яке обвинувачений не відбув за вироком                                 Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 27 червня  2017 року, та остаточно ОСОБА_5 призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 9 років та 3 місяці.
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 28 червня 2023 року вирок суду першої інстанції залишено без зміни.
Засуджений  ОСОБА_4  звернувся із касаційною скаргою, в якій порушує питання про перегляд рішень судів першої та апеляційної інстанцій щодо нього.
Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 КПК України, колегія суддів дійшла висновку, що касаційну скаргу подано без додержання вимог зазначеної статті.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК України касаційна скарга має містити обґрунтування заявлених скаржником вимог, із зазначенням того, у чому саме полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень та вимоги особи, яка подає касаційну скаргу.
Наведене обґрунтування вимог засудженим викладено без урахування вимог                     ст. 433 КПК України, яка визначає межі перегляду судом касаційної інстанції, та положень ч. 1 ст. 438 КПК України, якою регламентовано, що підставами для скасування або зміни судових рішень у касаційному суді є лише: 1) істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; 2) неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; 3) невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.
При цьому, при вирішенні питання про наявність зазначених у ч. 1 ст. 438 КПК України підстав суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412-414 КПК України.
Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення, і які, на її думку, були допущені судами при винесенні судових рішень, навести конкретні аргументи в обґрунтування кожної позиції.
Однак, як убачається зі змісту касаційної скарги, засуджений, оспорюючи свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, вказує на невідповідність висновків суду, викладених у рішеннях судів першої та апеляційної інстанцій, фактичним обставинам кримінального провадження, що згідно ст. 438 КПК України, доказам у кримінальному провадженні просить дати іншу оцінку, ніж її дали суди першої та апеляційної інстанцій, а саме, показанням свідків ОСОБА_6 та висновкам експертиз, що у розумінні ст. 433 КПК України не може бути предметом касаційного розгляду.
Тому, всупереч наведеним положенням процесуального закону, у поданій скарзі засуджений не зазначає, яких саме порушень допустилися суди першої та апеляційної інстанцій та не конкретизує, у чому саме ці порушення полягали, як вони вплинули на законність й обґрунтованість постановлених судових рішень, і чому ці порушення слід відносити до підстав для скасування чи зміни касаційним судом вказаних рішень згідно з ч. 1 ст. 438 КПК України та з огляду на положення статей 370, 404, 412-414, 419 цього Кодексу.
Водночас у поданій скарзі засуджений не вказує, в чому незаконність ухвали апеляційного суду, які конкретно порушення закону, в силу ст. 419 КПК України, на  його думку, було допущено цим судом та які доводи  його апеляційної скарги суд апеляційної інстанції належним чином не дослідив, не перевірив та не оцінив.
Крім цього, згідно ст. 436 КПК України, суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення; скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; змінити судове рішення.
У поданій касаційній скарзі засуджений просить скасувати ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 28 червня 2023 року, змінити вирок                                          Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 05 листопада 2021 року, виправдати його за ч. 2 ст. 121 КК України та закрити кримінальне провадження відносно нього, що містить протиріччя та не відповідає вимогам                     ст.  436 КПК України.
Крім того, засуджений не наводить підстав для закриття кримінального провадження, передбачених ст. 284 КПК України.
Вказані порушення перешкоджають вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 429 КПК України суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених статтею 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 429 КПК України залишення касаційної скарги без руху або її повернення не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому цим Кодексом, у межах строку на касаційне оскарження, шляхом подання виправленої касаційної скарги.
Враховуючи викладене та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, Суд
постановив:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 залишити без руху та встановити строк для усунення недоліків - п`ятнадцять  днів із дня отримання копії цієї ухвали.
У разі невиконання вимог ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1                                 ОСОБА_2                                          ОСОБА_3