Головуючий у І інстанції Ул`яновська О.В. 
Провадження №22-ц/824/4269/2024                                                             Доповідач у ІІ інстанції Матвієнко Ю.О.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ
 
11 січня 2024 року                                                                                                м.Київ
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача Матвієнко Ю.О., суддів Мельника Я.С., Гуля В.В.,  розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в приміщенні Київського апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1  на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 23 жовтня 2023 року про зупинення провадження у справі за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сиротюк Ольга Володимирівна,про стягнення боргу,
 
В С Т А Н О В И В:
 
У серпні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до  ОСОБА_3 , третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сиротюк О.В.,про стягнення боргу.
23.10.2023 року до суду від представника відповідача надійшла заява про зупинення провадження у справі №759/16019/23 у зв`язку з відкриттям кримінального провадження відповідно до Витягу з ЄРДР №12023000000001825 від 29.09.2023 року.
Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 23 жовтня 2023 року  провадження по справі за позовними вимогами ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сиротюк О.В., про стягнення боргу - зупинено до завершення розслідування кримінального провадження №12023000000001825 від 29.09.2023 року та набрання законної сили судового рішення. 
Не погоджуючись з вищевказаною ухвалою, позивач ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_4 подав на неї апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просив ухвалу про зупинення провадження скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Також просив судові витрати за подання апеляційної скарги покласти на відповідача у повному обсязі та стягнути їх на користь позивача за результатами розгляду справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК Українисправа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК Українирозгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Оскільки предметом апеляційного оскарження є ухвала суду про зупинення провадження, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення скарги, виходячи з наступного. 
Суд першої інстанції, постановляючи ухвалу про зупинення провадження, виходив з наявності відкритого кримінального провадження №12023000000001825 від 29.09.2023 року, по якому ще не прийнято рішення, а тому дійшов висновку про необхідність зупинення провадження у справі №759/16019/23 з підстав об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи.          
Однак з вищенаведеними висновками суду погодитись не можна, оскільки суд дійшов їх з порушенням норм процесуального права, що, зокрема, вбачаєтьсяз наступного.
Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення.
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.
Зупиняючи провадження із зазначеної вище підстави та зазначивши конкретну іншу справу, до вирішення якої зупиняється провадження, суд має проаналізувати предмети спорів у справах і вказати обставини, які б давали підстави для висновку про те, що наявність спору у зазначеній справі виключає можливість на підставі наявних доказів самостійно встановити при розгляді даної справи наявність обставин, якими позивач обґрунтовував свої вимоги. Тобто, підставою для зупинення провадження у справі є не лише існування іншої справи на розгляді в суді та припущення про те, що рішення по ній має значення для цивільної справи, що розглядається, а саме неможливість її розгляду до вирішення цієї іншої справи.
Метою зупинення провадження у справі до розгляду іншої справи є виявлення обставин, підстав, фактів тощо, які не можуть бути з`ясовані та встановлені у цьому процесі, проте які мають значення для справи, провадження у якій зупинене. Для вирішення питання про зупинення провадження у справі суд у кожному випадку повинен з`ясовувати, чим обумовлюється неможливість розгляду справи.
Аналіз наведених положень законодавства дає підстави для висновку про те, що визначаючи наявність підстав, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава зупинення провадження у справі застосовується у тому разі, коли у іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог чи умов, від яких залежить можливість її розгляду. 
Критерії, які б дозволяли переконливо стверджувати про наявність чи відсутність об`єктивної неможливості розгляду справи, в процесуальному кодексі не визначені. Водночас, між двома справами, що розглядаються, має існувати тісний матеріально-правовий зв`язок, який виражається в тому, що факти, встановлені в одній справі,будуть мати преюдиційне значення для іншої справи.
При неможливості розгляду справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку кримінального судочинства, підставою для зупинення провадження у цивільній справі може бути лише наявність кримінальної справи на розгляді в суді.
Зі змісту п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України вбачається, що справа, яка на думку сторони є перешкодою для вирішення іншої справи, має перебувати на розгляді в суді, а не на стадії досудового розгляду чи досудового розслідування.
Наявність відкритого кримінального провадження не свідчить про об`єктивну неможливість розгляду даної справи до розгляду кримінального провадження й не пов`язано з обставинами, які б доводили неможливість розгляду даної цивільної справи.
Зі змісту заяви представника відповідача про зупинення провадження вбачається, що кримінальне провадження знаходиться на стадії досудового розслідування, тобто на розгляді в суді не перебуває (том 1, а.с.213-214, 216, 217).
З урахуванням цього, підстава для зупинення провадження у даній справі, передбачена п. 6 ч. 1ст. 251 ЦПК України, відсутня, адже наявність кримінального провадження на стадії досудового слідства не є підставою для обов`язкового зупинення провадження у справі.
Суд першої інстанції, зупиняючи провадження, не звернув належної уваги на те, що згідно п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зупиняє провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, тобто ця інша справа має перебувати у провадженні суду на стадії судового розгляду.
За таких обставин зазначення судом в оскаржуваній ухвалі в якості обов`язкової  підстави для зупинення провадження наявності кримінального провадження №12023000000001825 від 29.09.2023 року, суперечить змісту п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України.       
Крім того, зупинивши провадження у справі, суд порушив право сторін судового процесу на розумні строки розгляду справи, оскільки справа за позовом  ОСОБА_1  перебуває у провадженні суду з 22серпня 2023 року (том 1, а.с.1).
Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи.
Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції формально розглянув заяву про зупинення провадження у справі та дійшов помилкового висновку про її задоволення, при цьому таке зупинення порушує п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України та суперечить принципу ефективності судового процесу, направленому на недопущення затягування розгляду справи.
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Згідно ст.379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
Оскільки Святошинським районним судом м. Києва ухвалу від 23 жовтня 2023 року постановлено з порушенням норм процесуального права, оскаржувана ухвала підлягає скасуванню в порядку, визначеному ст.379 ЦПК України, з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Щодо вимоги апеляційної скарги про стягнення на користь позивача з відповідача судових витрат, понесених позивачем за подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції про зупинення провадження, то ця вимога задоволенню не підлягає, оскільки розподіл судових витрат в силу вказівки закону здійснюється судом при ухваленні судового рішення за наслідками розгляду справи по суті.
Керуючись ст.ст.374, 379, 381, 382-384 ЦПК України, Київськийапеляційний суд в складі колегії суддів
 
                                              П О С Т А Н О В И В :
 
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 - задовольнити частково.     
 
Ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 23 жовтня 2023 рокупро зупинення провадження у справі - скасувати, направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
 
У задоволенні скарги в частині вимог про проведення розподілу судових витрат - відмовити.
 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.
 
Суддя-доповідач:   
 
Судді: