КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
                                    
Справа № 369/17246/21                                                                       Головуючий у І інстанції Волчко А.Я.
Провадження №22-ц/824/5791/2024                                               Головуючий у 2 інстанції Таргоній Д.О.
 
ПОСТАНОВА
Іменем України
 
06 березня 2024 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
 
судді-доповідача Таргоній Д.О.,
суддів: Голуб С.А., Слюсар Т.А.,
за участі секретаря Спис Ю.В.
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Фурмана Володимира Олександровича на рішення Києво - Святошинського районного суду Київської області від 27 липня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди заподіяної дорожньо - транспортною пригодою,
УСТАНОВИВ:
 
У грудні2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до  ОСОБА_2 про відшкодування шкоди заподіяної дорожньо - транспортною пригодою.
В обґрунтування позовних вимог зазначав, що ОСОБА_2               16 липня 2020 року вчинив адміністративні правопорушення, передбачені статтями 122-4, 124 КУпАП, а саме керуючи автомобілем Audi Аudi Q7, державний номерний знак НОМЕР_1 , в с. Ходосівка Києво-Святошинського району Київської області по автомобільній дорозі Дніпровське шосе, 1, перед початком руху не переконався, що це буде безпечно, внаслідок чого здійснив наїзд на велосипедистів, в результаті чого ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження, велосипеди, які належать ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , зазнали механічних пошкоджень, після чого ОСОБА_2 залишив місце ДТП до приїзду працівників поліції.
Вина ОСОБА_2 підтверджена постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02 квітня 2021 року по справі № 369/10348/20, на підставі якої ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 122-4, 124 КУпАП.
Внаслідок ДТП, яке сталося з вини ОСОБА_2 було пошкоджено майно позивача: велосипед марки «Tarmac Disc Pro - Sram Force Etap» з педалями «Shimano R800 ULTEGRA», вимірювачем потужності «Sram AXS Power Meter Spider» та фляготримачем «Specialized RIB CAGE II BLK W/AERO SWAT TOOL».
Відповідно до висновку експерта № 01/10/21 від 05 жовтня 2021 року, за результатом проведення товарознавчого дослідження вартість велосипеда марки «Tarmac Disc Pro - Sram Force Etap» з педалями «Shimano R800 ULTEGRA», вимірювачем потужності «Sram AXS ver Meter Spider» та фляготримачем «Specialized RIB CAGE II BLK W/AERO SWAT TOOL», станом на дату проведення дослідження становила 224 279, 17 грн.
Вартість проведення товарознавчого дослідження склала 40 800 грн. У зв`язку тим, що предметом вищевказаного товарознавчого дослідження також було встановлення вартості велосипеда, який належить ОСОБА_1 і був пошкоджений внаслідок ДТП, яке сталося з вини ОСОБА_2 , між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було досягнуто домовленості, що витрати на проведення товарознавчого дослідження будуть навпіл 50/50. Таким чином, витрати ОСОБА_1 на проведення товарознавчого дослідження склали 20 400 грн. 
Згідно з даних сайту Моторно-транспортного бюро України станом на 16 липня 2020 року на день вчинення ДТП за автомобілем Аudi Q7, державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_2 , закріплено поліс ОСЦПВВТЗ № АР4564716 (СК «Країна»), однак на сайті зазначено, що цей поліс укладений, але не діє.
27 липня 2020 року на адресу АТ «СК «Країна» було направлено адвокатський запит з метою отримання інформації щодо страхування автомобіля Аudi Q7, державний номерний знак НОМЕР_1 . За результатами розгляду адвокатського запиту АТ «СК «Країна» повідомило, що станом на 16 липня 2020 року Поліс № АР4564716 не було укладено в АТ «СК «Країна» та він не діяв.
Вищевказане свідчить про те, що ОСОБА_2 в порушення ст. 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», станом на 16 липня 2020 року (на день вчинення ДТП) не було укладено Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. 
Посилаючись на викладені обставини, позивач просив стягнути з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 , матеріальну шкоду в розмірі 244 679,17 грн, що складається з: 
 - 224 279,17 грн - вартість велосипеда марки «Tarmac Disc Pro - Sram Force Etap» з педалями «Shimano R800 ULTEGRA», вимірювачем потужності «Sram AXS Power Meter Spider» та фляготримачем «Specialized RIB TAGE II BLK W/AERO SWAT TOOL» станом на дату проведення дослідження, визначеного відповідно до висновку експерта № 01/10/21 від 05 жовтня 2021 року; 
 - 20 400 грн - витрати ОСОБА_1 на проведення товарознавчого дослідження щодо визначення вартості велосипеда марки Tarmac Disc Pro - Sram Force Etap» з педалями «Shimano R800 ULTEGRA», вимірювачем потужності «Sram AXS Power Meter Spider» та фляготримачем «Specialized RIB CAGE II BLK W/AERO SWAT TOOL».
Також просив стягнути з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 2 446,79 грн. за подання позовної заяви.
Рішенням Києво - Святошинського районного суду Київської області від 27 липня 2023 року в задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись з даним рішенням суду, представник ОСОБА_1 - адвокат Фурман В.О.подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та невірне застосування норм матеріального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про задоволення позову. 
В доводах апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції помилково послався на те, що позивачем не доведено наявність права власності на пошкоджений велосипед, оскільки встановлені обставини вказують на те, що велосипед знаходився в оперативному управлінні Петрова Д.Я., що є підставою для відшкодування завданої шкоди.
Вважає, що лист компанії-виробника та акт огляду пошкодженого майна є належними доказами на підтвердження обставин, які покладені в обґрунтування позову, та неможливості здійснення відновлювального ремонту велосипеда.
Зазначив також, що наданий позивачем висновок експерта підтверджує вартість велосипеда, товарознавче дослідження здійснено у відповідності до методичних рекомендацій, які не передбачають здійснення фактичного огляду майна.
У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_2 - адвокат Ізвеков В.В. просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість. Зазначає, що предметом позову є вимога про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП. Відшкодуванню підлягає лише шкода, яке завдана майну, що належить фізичній особі, а не майну, як об`єкту цивільних прав безвідносно до особи. Отже лише власник майна або інша особа, яка на відповідному правовому титулі володіє таким майном, має право на відшкодування завданої такому майну шкоди. Для доведення свого права на відшкодування шкоди особа на виконання свого обов`язку повинна довести, що має на це майно право власності або інше речове право. Встановивши відсутність доказів належності велосипеду на будь - якому речовому праві позивачу, які б відповідали критеріям доказуванню, суд дійшов правильного висновку про недоведеність позивачем свого права на відшкодування шкоди. 
Зазначає, що матеріали справи не містять доказів того, що саме велосипед марки «Tarmac Disc Pro - Sram Force Etap», як про це стверджував позивач, отримав пошкодження унаслідок ДТП.
Вказує також, що позивачем не надано доказів на підтвердження обставин відсутності укладеного відповідачем договору обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності відповідно до Закону про страхування.
У судовому засіданні представник ОСОБА_1 - адвокат Фурман В.О. підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити.
Представники відповідача ОСОБА_2 - адвокати Ізвеков В.В. та Шкелебей О.В. у судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечували, посилаючись на доводи, викладені у відзивах.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
         З матеріалів справи вбачається та встановлено судом першої інстанції, що ОСОБА_2 16 липня 2020 року о 08 год. 30 хв. вчинив адміністративні правопорушення, передбачені статтями 122-4, 124 КУпАП, а саме: керуючи транспортним засобом Audi Q7, державний номерний знак НОМЕР_1 , в с. Ходосівка автомобільна дорога Дніпровського шосе, 1, перед початком руху не переконався, що це буде безпечно, внаслідок чого здійснив наїзд на велосипедистів та в результаті зіткнення громадянин ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження, а велосипед зазнав механічних пошкоджень, після чого залишив місце дорожньо-транспортної пригоди до прибуття працівників поліції.
Своїми діями водій ОСОБА_2 порушив вимоги пунктів 2.10 (а), 10.1 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі Правила дорожнього руху), чим вчинив адміністративні правопорушення, за статтями 122-4, 124 КУпАП, за вчинення яких передбачена адміністративна відповідальність
Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02 квітня 2021 року у справі № 369/10348/20, відповідача визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених статтями 122-4, 124 КУпАП та закрито провадження у справі на підставі пункту 7 частини першої статті 247 КУпАП у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення. Вищевказана постанова залишена без змін постановою Київського апеляційного суду від 12 травня 2021 року.
Відповідно до висновку експерта № 01/10/21 від 05 жовтня 2021 року, за результатом проведення товарознавчого дослідження вартість велосипеда марки «Tarmac Disc Pro - Sram Force Etap» з педалями «Shimano R800 ULTEGRA», вимірювачем потужності «Sram AXS ver Meter Spider» та фляготримачем «Specialized RIB CAGE II BLK W/AERO SWAT TOOL», станом на дату проведення дослідження становила 224 279, 17 грн.
Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що позивач не довів належність пошкодженого внаслідок ДТП велосипеда саме йому, не довів обсяг пошкодження та розмір завданих збитків.
Судом також зазначено, що позивачем не доведено, що відповідальність відповідача не застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Зазначене є самостійною підставою для відмови у задоволенні позовних вимог, оскільки боржником у деліктному зобов`язанні у межах суми страхового відшкодування виступає саме страховик завдавача шкоди.
         Колегія суддів апеляційного суду погоджується із висновками суду першої інстанції, оскільки вони відповідають обставинам справи та вимогам закону.
Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Одним з основних принципів цивільного судочинства, вказаних у ч. 3 ст. 2 цього Кодексу, є змагальність сторін, що включає в себе обов`язок кожної сторони довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України.
У даній справі позивач звернувся до суду з позовом про відшкодування шкоди, завданої йому внаслідок ДТП, яка сталася з вини відповідача.
Той факт, що 16 липня 2020 року ОСОБА_2 , керуючи легковим автомобілем, порушив Правила дорожнього руху і здійснив наїзд на велосипедиста ОСОБА_1 сторонами визнається.
Обставини та вина відповідача в заподіянні механічних пошкоджень керованого позивачем велосипеду, заподіяння йому тілесних ушкоджень та матеріальних збитків встановлена судовим рішенням - Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02 квітня 2021 року по справі № 369/10348/20, на підставі якої ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 122-4, 124 КУпАП.
Відповідно до приписів частин 1, 6 ст. 82 ЦПК України ці обставини не підлягають доказуванню при розгляді справи про правові наслідки дій відповідача, стосовно якого ухвалено постанову суду у справі про адміністративне правопорушення.
За змістом положень частини третьої статті 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової і моральної шкоди.
Відповідно до частин 1, 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.
Згідно з частиною першою статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ч. 1,2 ст. 1187 цього Кодексу, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.
Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Зобов`язання про відшкодування шкоди - це правовідношення, у силу якого одна сторона (потерпілий) має право вимагати відшкодування завданої шкоди, а інша сторона (боржник) зобов`язана відшкодувати завдану шкоду в повному розмірі.
Зобов`язання про відшкодування шкоди виникає за таких умов: наявність шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи яка завдала шкоди та її результатом - шкодою; вина особи, яка завдала шкоди.
Аналіз наведених норм, з урахуванням визначених цивільно-процесуальним законодавством принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, дає підстави для висновку, що законодавством не покладається на позивача обов`язок доказування вини заподіювача шкоди. Разом з тим потерпілий має довести належними доказами факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також факт того, що відповідач є заподіювачем шкоди.
Виходячи з визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного судочинства, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності його вини у завданні шкоди позивачеві.
Зазначений висновок щодо застосування норм права у подібних правовідносинах наведено у постанові Верховного Суду від 23 січня 2019 року у справі №203/5198/15-ц(провадження № 61-4589св18).
Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.
Отже, для застосування такої міри відповідальності як стягнення збитків необхідним є наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника, збитками та вини.
Відсутність хоча б одного з вищевказаних елементів, які утворюють склад цивільного правопорушення, звільняє боржника від відповідальності за невиконання або неналежне виконання ним взятих на себе зобов`язань.
За змістом частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).
У частині другій статті 78 ЦПК Українипередбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Згідно з частиною першою статті 80 ЦПК Українидостатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Відповідно до частин першої, другої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Відповідно до п.1.10 ПДР України велосипед - транспортний засіб, крім крісел колісних, що приводиться в рух мускульною силою людини, яка знаходиться на ньому.
Документами, що підтверджують право власності на велосипед можуть бути: чек, гарантійний талон, технічний паспорт, тощо.
Перевіривши наявні у матеріалах справи докази в межах вимог апеляційної скарги, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивачем не надано до суду документів, що підтверджують його права на пошкоджене майно на день скоєння дорожньо-транспортної пригоди.
Чеків, квитанцій про придбання, гарантійного талону на транспортний засіб велосипед марки «Tarmac Disc Pro - Sram Force Etap» з педалями «Shimano R800 ULTEGRA» позивачем суду не надано.
Матеріали справи також не містять доказів, підтверджуючих ту обставину, що саме велосипед марки «Tarmac Disc Pro - Sram Force Etap» з педалями «Shimano R800 ULTEGRA» був пошкоджений в результаті ДТП, яка трапилась 16 липня 2020 року з вини відповідача ОСОБА_2 .  Під час оформлення адміністративних матеріалів та схеми дорожньо-транспортної пригоди таких пошкоджень не було зафіксовано.
Звертаючись до суду з позовом позивач вказував, що з метою визначення технічного стану велосипеду та можливості його відновлення ним було направлено запит до компанії «Specialized», яка є виробником велосипедів для велосипедного спорту. За результатом проведеного дослідження компанія «Specialized» підтвердила порушення цілісності велосипеда та неможливість його відновлення.
Відповідно до Акту № 1 від 23 липня 2020 року огляду пошкодженого майна, складеного ФОМ ОСОБА_4 встановлено, що велосипед марки «Tarmac Disc Pro - Sram Force Etap» з педалями «Shimano R800 ULTEGRA», вимірювачем потужності «Sram AXS ver Meter Spider» та фляготримачем «Specialized RIB CAGE II BLK W/AERO SWAT TOOL»внаслідок ДТП, отримав тотальні пошкодження ключових механізмів більше ніж на 90 % у зв`язку з чим ремонт велосипеду є недоцільним, відновленню не підлягає, матеріали та елементи велосипеду, які можуть бути в подальшому використані, відсутні. 
Судом першої інстанції правильно встановлено, що з Акту огляду пошкодженого майна не вбачаються повноваження та кваліфікація ФОП ОСОБА_4 , які є підставою для здійснення цією особою огляду, складення такого Акту та визначення неможливості відновлення велосипеда шляхом ремонту. Вказаний Акт огляду складався ФОП ОСОБА_4 на підставі наданих позивачем фотознімків.
Отже можна прийти до висновку, що огляд велосипедів на стан справності деталей взагалі не проводився.
На обґрунтування характеру ушкоджень транспортного засобу та розміру завданого збитку позивач надав висновок експерта № 01/10/21 за результатами проведення товарознавчого дослідження вартість велосипеда марки «Tarmac Disc Pro - Sram Force Etap» з педалями «Shimano R800 ULTEGRA», вимірювачем потужності «Sram AXS ver Meter Spider» та фляготримачем «Specialized RIB CAGE II BLK W/AERO SWAT TOOL», станом на дату проведення дослідження становила 224 279, 17 грн.
Цей висновок складений на замовлення позивача судовим експертом Цепа Ю.В., дослідження проводилось відповідно до Методичних рекомендацій визначення вартості товарів для спорту і туризму при проведенні товарознавчих експертиз та Методики визначення вартості майна,  шляхом аналізу інформації з Інтернет сайтів та документів про об`єкт дослідження. При цьому встановлювались найменування та товарна характеристика виробів, технічний та технологічний стан. Вартість об`єктів дослідження визначено методом розрахунку, виходячи з ринкової вартості майна, яка діяла на дату його придбання.
Згідно ст. 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» оцінка майна, майнових прав (далі - оцінка майна) - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 цього Закону (далі - нормативно-правові акти з оцінки майна), і є результатом практичної діяльності суб`єкта оціночної діяльності. Незалежною оцінкою майна вважається оцінка майна, що проведена суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання.
Суд першої інстанції правильно зазначив, що висновок товарознавчого дослідження 05 жовтня 2021 року не може бути визнаний належним та допустимий доказом з огляду на наступне.
Так, ст. 106 ЦПК України, передбачено можливість проведення експертизи на замовлення учасників справи.
Частиною 6 ст. 106 ЦПК України зазначено, що експерт, який склав висновок за зверненням учасника справи, має ті самі права і обов`язки, що й експерт, який здійснює експертизу на підставі ухвали суду. Згідно з ч. 5 ст. 106 ЦПК України у висновку експерта повинно бути зазначено, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.
Разом з тим, у висновку товарознавчого дослідження 05 жовтня 2021 року не зазначено того, що висновок підготовлено для подання до суду.
З огляду на вказане, обгрунтованими є висновки суду першої інстанції про те, що позивачем не було надано суду належних та допустимих доказів, підтверджуючих факт володіння ним велосипедом марки «Tarmac Disc Pro - Sram Force Etap», який оснащений з педалями «Shimano R800 ULTEGRA», вимірювачем потужності «Sram AXS Power Meter Spider» та фляготримачем «Specialized RIB CAGE II BLK W/AERO SWAT TOOL», не доведено факт пошкодження саме цього велосипеду в результаті ДТП, винуватцем в якій визнано ОСОБА_2 , а також не доведено розміру завданого йому матеріального збитку. 
Таким чином, суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дав належну оцінку зібраним доказам, вірно послався на закон, що регулює спірні правовідносини, відтак дійшов законної та обґрунтованої позиції при вирішенні справи. Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження при розгляді справи апеляційним судом.
Відповідно до п.1 ч.1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 381-383 ЦПК України, апеляційний суд
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Фурмана Володимира Олександровича - залишити без задоволення.
Рішення Києво - Святошинського районного суду Київської області від 27 липня 2023 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складений 18 березня 2024 року

 
 
Суддя-доповідач                                                         Д.О. Таргоній 
 
Судді:                                                                          С.А. Голуб 
 
                                                                                     Т.А. Слюсар