Справа № 441/2045/23                                Головуючий у 1 інстанції: Яворська Н.І. 
Провадження № 33/811/35/24                 Доповідач: Романюк М. Ф. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2024 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Романюка М.Ф, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Городоцького районного суду Львівської області від 20 грудня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

вищенаведеною постановою  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Стягнуто з ОСОБА_1  на користь держави судовий збір в розмірі 536.80 (п`ятсот тридцять шість грн. 80 коп.)
За постановою суду,  ОСОБА_1 , 21.08.2023 о 06 год. 58 хв. на трасі Н-13 23 км Львів-Самбір-Ужгород, біля с. Завидовичі Львівського району, Львівської області, керував транспортним засобом “Вольцваген Транспортер”, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота), у зв`язку з чим водію було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці або в медичному закладі, на що ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Не погоджуючись з даною постановою ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Городоцького районного суду Львівської області від 20 грудня 2023 року і закрити проваджена по справі за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування апеляційної скарги покликається на такі доводи: працівники поліції не ознайомили його з правами та обов`язками, передбаченими ст. 268 КУпАП, та чинили на нього тиск; він не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння; працівники поліції не надали йому направлення на проходження огляду у медичному закладі; судом не взято до уваги те, що він самостійно пройшов 21.08.2023 огляд на стан сп`яніння, за наслідками якого не було виявлено у нього будь-яких ознак алкогольного сп`яніння.
Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 будучи повідомленим про час та місце розгляду справи в суді апеляційної інстанції в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не подав.
Відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП за таких обставин неявка ОСОБА_1 в судове засідання апеляційного суду не перешкоджає розгляду справи.
Перевіривши матеріали адміністративного провадження та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановлених обставин, постановити мотивоване законне рішення.
Як вбачається з матеріалів справи, суд дотримався всіх вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винності ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови встановлено, що апелянтом в скарзі не наведено об`єктивних відомостей, які можуть спростувати висновки суду щодо винуватості ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
З огляду на це, переглядаючи оскаржувану судову постанову за доводами поданої апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції не знайшов підстав для її задоволення.
Так, висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, а саме:
- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 279663 від 21.08.2023, в якому ОСОБА_1 вказував в поясненнях, в присутності двох свідків, що випив 150 грам вина, свою вину визнає;
- відеозаписом з нагрудного реєстратора патрульного, відповідно до якого ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки або в медичному закладі відмовився, 
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого у ОСОБА_1 виявлено ознаки алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, тремтіння рук;
- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння від 21.08.2023. 
Дослідивши вказані матеріали, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що зазначені докази відповідають критеріям належності та допустимості, а в своїй сукупності також достатності для підтвердження висновків суду першої інстанції про доведення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у поза розумний сумнів.
У ході апеляційного розгляду апеляційним судом не було встановлено обставин, які б свідчили про наявність в діях працівників поліції порушення приписів «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» та КУпАП, та такі дії у встановленому законом порядку не оскаржувалися .
Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки судді в постанові, при розгляді апеляційної скарги не було наведено.
Суд, дослідивши відеоматеріали, що містяться на оптичному диску, встановив, що працівники поліції під час спілкування з ОСОБА_1 , виявивши в останнього ознаки алкогольного сп`яніння, діяли відповідно до приписів законодавства України, в межах своєї компетенції та виконуючи свої професійні обов`язки у відповідності до Закону України «Про Національну поліцію», а відтак обґрунтовано, на законних підставах запропонували водію пройти огляд щодо визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі, на що останній відмовився.
В доводах апеляційної скарги також зазначено, що працівники поліції чинили на нього психологічний тиск та залякування, проігнорували його бажання пройти огляд на стан сп`яніння. Такі доводи спростовуються відеозаписом та змістом самого протоколу про адміністративне правопорушення ААД №279663, який власноруч ОСОБА_1 підписав, вказавши, що свою вину визнає, випив 150 гр вина, і не вказав будь-яких заперечень щодо обставин події, викладеної у протоколі.
Окрім того, вважаючи дії працівників поліції незаконними апелянт не оскаржував такі їх дії в передбаченому законом порядку. Крім того, з наявних у матеріалах цієї справи відеозаписів нагрудних камер працівників поліції не вбачається з боку працівників поліції залякувань чи погроз ОСОБА_1 . 
Доводи апелянта, що йому не було вручена копія направлення апеляційний суд до уваги не приймає, оскільки направлення водія транспортного засобу на огляд з метою виявлення стану, в тому числі алкогольного, сп`яніння складається не для вручення водію, а складається працівником поліції для лікаря, як підстава проведення лікарем огляду особи. Вся процедура огляду водія у медичному закладі проводиться виключно за участю працівників поліції, які і доставляють водія до лікарні, а не водій сам прибуває туди з направленням, що передбачено ч. 4 ст. 266 КУпАП.
Доводи апелянта про те, що працівники поліції не роз`яснили йому права та обов`язки, не заслуговують на увагу, так як вбачається з матеріалів справи, зокрема протоколу про адміністративне правопорушення, складеного щодо ОСОБА_1 , останньому було роз`яснено його права і обов`язки, передбачених ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП. Протокол підписаний особою, яка притягується до адміністративної відповідальності без жодних зауважень.
Апеляційний суду не бере до уваги доводи  ОСОБА_1 , що 21.08.2023 року він здав аналізи на стан алкогольного сп`яніння в медичній лабораторії «Унілаб», результати яких показали, що він тверезий, оскільки відносно  ОСОБА_1 складений протокол про адміністративне правопорушення у зв`язку з відмовою від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, а не за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.
Крім того, ст. 266 КУпАП передбачено, що огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення, в присутності поліцейського та у спеціально визначених закладах охорони здоров`я, і медична лабораторія «Унілаб» не є таким закладом.
Інших переконливих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та були підставою для скасування або зміни оскаржуваної постанови суду, апелянтом не наведено і під час апеляційного розгляду не встановлено.
Судом враховано рішення Європейського суду з прав людини у рішенні від 29 червня 2007 року у справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства», за яким будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Отже, ОСОБА_1 , реалізуючи своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.
Матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 містять достатньо фактичних даних, які свідчать про обґрунтованість висновку суду щодо доведеності вини останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП.
Переконливих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та були підставою для її скасування або зміни, апелянтом не наведено і під час апеляційного розгляду не встановлено.
З урахуванням викладеного, апеляційна скарга підлягає відхиленню, а постанова суду першої інстанції залишенню без змін.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

постановив:

постанову судді Городоцького районного суду Львівської області від 20 грудня 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 – без задоволення.
Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя          М.Ф.Романюк