УХВАЛА
29 лютого 2024 року
м. Київ
справа № 466/112/18
провадження № 51-1120ск24
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати 
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                                     ОСОБА_1 ,
суддів                                                ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 , на ухвалу Львівського апеляційного суду                                              від 27 листопада 2023 року,
встановив:
До Верховного Суду надійшла указана вище касаційна скарга, перевіривши яку                     на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), колегія суддів дійшла висновку, що її подано без додержання вимог цієї статті. 
Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 427 КПК у касаційній скарзі зазначаються судові рішення, що оскаржуються, а п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК передбачено, що у касаційній скарзі зазначаються вимоги особи, яка її подає, до суду касаційної інстанції. 
Захисник на виконання п. 3 ч. 2 ст. 427 КПК указав лише про оскарження ухвали Львівського апеляційного суду від 27 листопада 2023 року.
Водночас у своїх вимогах ОСОБА_5 просить, зокрема за результатами касаційного провадження призначити новий розгляд у суді першої інстанції за нововиявленими обставинами. З викладеного вбачається, що захисник оскаржує судові рішення за наслідками кримінального провадження за нововиявленими обставинами.
Зі змісту долучених до касаційної скарги судових рішень вбачається, що Шевченківський районний суд м. Львова ухвалою від 03 липня 2023 року відмовив у задоволенні заяви засудженого ОСОБА_4 про перегляд вироку Львівського обласного суду від 19 лютого 2001 року за нововиявленими обставинами. Зазначену ухвалу районного суду Львівський апеляційний суд ухвалою від 27 листопада 2023 року залишив без змін.
Таким чином з матеріалів провадження за скаргою вбачається, що за результатами перегляду судового рішення стосовно ОСОБА_4 за нововиявленими обставинами постановлено ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 03 липня 2023 року та ухвалу Львівського апеляційного суду              від 27 листопада 2023 року.
Однак, у своїх вимогах скаржник, окрім вказаних судових рішень, просить скасувати також вирок Львівського обласного суду від 19 лютого 2001 року та ухвалу Верховного Суду України від 30 жовтня 2001 року.
Указані обставини не дають Верховному Суду можливості однозначно встановити, які ж судові рішення оскаржує захисник у касаційному порядку.
Крім того, наявність зазначених недоліків, зважаючи на те, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах касаційної скарги, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
З огляду на те, що касаційна скарга захисника ОСОБА_5 не відповідає вимогам, які до неї ставляться, її потрібно залишити без руху та встановити строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків.
Верховний Суд звертає увагу, що особа, яка подає касаційну скаргу та якій надано строк на усунення недоліків скарги, може виправити їх шляхом складання нового тексту касаційної скарги.
Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Верховний Суд
постановив:
Залишити без руху касаційну скаргу захисника ОСОБА_5 і встановити строк п`ятнадцять днів із дня отримання ухвали на усунення зазначених у ній недоліків.
У разі невиконання викладених в ухвалі вимог касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1                                    ОСОБА_2                             ОСОБА_3