УКРАЇНА
Житомирський апеляційний суд 

Справа №274/2951/23 Головуючий у 1-й інст. Яковлєв О. С. 
Категорія ч.2 ст. 130 КУпАП Доповідач Григорусь Н. Й. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2024 року м.Житомир

Суддя Житомирського апеляційного суду Григорусь Н.Й., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 23 листопада 2023 року, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП,
ВСТАНОВИВ:
Постановою судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 23 листопада 2023 року визнано ОСОБА_1 винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та без оплатного вилучення транспортного засобу. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536,80 грн.
       Згідно з постановою судді місцевого суду, 30 квітня 2023 року о 22 год. 06 хв. по вулиці Новоіванівській, 25 в м. Бердичеві ОСОБА_1  повторно протягом року керував автомобілем DAEWOO NEXIA, д.н.з.  НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова, порушення координації рухів). Від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння відмовився. Своїми діями  ОСОБА_1  порушив п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 130 КУпАП. 
Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати, провадження у справі закрити, посилаючись на її незаконність, однобічне та неповне з`ясування судом обставин справи. Апеляційна скарга обґрунтована, зокрема, тим, що він не керував автомобілем, протокол не містить доказів наявності ознак сп`яніння, його не відсторонено від керування, постанова є надуманою та не підтверджує факт керування, а на відеозаписі не зафіксовано на колінах у водія жінки.
ОСОБА_1 була надана можливість як судом першої інстанції так і апеляційним судом надати свої покази у справі, проте він цим не скористався, до суду не з`явився, хоча розгляд справи призначався неодноразово (Судові повістки направлялись за вказаною ОСОБА_1 адресою, а також останній повідомлявся телефонограмами про день та час судового розгляду). 
Суд звертає увагу на те, що частиною 2 статті 268 КУпАП не передбачено обов`язкової участі особи, яка притягається до відповідальності під час розгляду справи про адміністративне правопорушення за статтею 130 КУпАП.
Нормами чинного КУпАП не передбачено можливості зупинення строків накладення адміністративного стягнення, а сплив такого строку навіть за наявності вини особи у вчиненні кримінального правопорушення є безумовною підставою для закриття провадження у справі.
При цьому, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, не позбавлена можливості подавати письмові пояснення щодо обставин справи, подавати докази та залучити захисника для представництва та захисту її інтересів підчас розгляду справи в суді.
Відповідно до статті 6 Європейської конвенції з прав людини кожна особа має право на розгляд її справи упродовж розумного строку судом встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти неї обвинувачення. Тому, розгляд даної справи без невиправданої затримки не буде відповідати інтересам особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.
Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу у відсутності ОСОБА_1 .
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, доходжу висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.
Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, вчинене повторно, протягом року, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 2 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
Згідно зі ст. 245 КУпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.
Висновок судді місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у відмові в проходженні огляду на стан сп`яніння, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 2 ст. 130 КУпАП за обставин, установлених у постанові судді місцевого суду, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами.
Так, за змістом п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
З протоколу по адміністративне правопорушення від 30.04.2023 о 02 годині 06 хвилині, ОСОБА_1 по вулиці Новоіванівській, 25 в м. Бердичеві керував автомобілем DAEWOO NEXIA, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова, порушення координації рухів). Від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Alcotest Drager 6820» та в найближчому закладі охорони здоров`я відмовився на бодікамеру 1933. Своїми діями  ОСОБА_1  порушив п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 130 КУпАП (а.с. 2).
За таких обставин, вважаю, що винуватість ОСОБА_1 у порушенні п. 2.5 Правил дорожнього руху України підтверджується наявними у справі доказами, а саме, даними, які містяться: в протоколі про адміністративне правопорушення, в якому зазначено, що останній від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку відмовився; направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння; акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 2); акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 4); направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння (а.с. 5); постанові про накладення адміністративного стягнення по справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ №7174266 від 30.04.2023 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1, 5 ст. 121, ч. 1, 4 ст. 126 КУпАП (а.с. 7); довідці про отримання посвідчення водія на право керування транспортним засобом категорії (В) (а.с. 8); довідці про належність транспортного засобу від 05.06.2023 (а.с. 9); постанові Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 16.03.2023, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, що підтверджує повторність вчинення аналогічного правопорушення протягом року (а.с. 9); відеозаписі обставин події (а.с. 10).
Слід зауважити, що ОСОБА_1 ознайомлюватися зі змістом протоколу про адміністративне правопорушення та доданих до нього документів, від надання пояснень та підпису відмовився. 
Також судом першої інстанції допитано свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .
Як встановлено під час апеляційного розгляду, суддя місцевого суду дав належну оцінку всім доказам у справі, проаналізував їх у сукупності та взаємозв`язку з іншими доказами, та дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.
Доводи апеляційної скарги відносно того, що ОСОБА_1 не керував автомобілем та дії працівників поліції під час оформлення протоколу про адміністративне правопорушення були незаконними, спростовується наявним в матеріалах справи відеозаписами з відеореєстратора службового автомобіля та нагрудних камер поліцейського, з яких вбачається, що ОСОБА_1 безумовно керував транспортним засобом та його зупинка була обумовлена порушенням Правил дорожнього руху, за що його було притягнуто до адміністративної відповідальності (а.с. 7). 
Також з відеозапису обставин події вбачається, що патрульні автомобілі слідували за автомобілем DAEWOO NEXIA, д.н.з.  НОМЕР_1 і після увімкнення проблискових маячків автомобіль, після того як проїхав певну відстань, зупинився. В транспортному засобі перебував не тільки ОСОБА_1 , а й інші особи. Відеозапис періоду руху транспортного засобу до його зупинки та відкриття дверей є безперервним, що спростовує доводи скарги про те, що автомобілем не керував ОСОБА_1 . Судом надано належну оцінку тому факту, що з моменту зупинки автомобіля DAEWOO NEXIA та відкриття дверей водія та пасажира, на відеозапису зафіксовано коливання кузова автомобіля, а через не тоноване заднє скло автомобіля, видно як з переднього пасажирського сидіння починає рух жінка зі світлим волосся, щоб переміститися на водійське сидіння, що підтверджує той факт, що водій ОСОБА_1 хотів перемістився на сидіння пасажира, а пасажир на сидіння водія. Коли поліцейський підбігає до автомобіля і відчиняє водійські дверцята, зафіксовано наявність на колінах у водія жінки. Як вбачається з відеозапису, ОСОБА_1 було роз`яснено за якими ознаками йому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння і ці ознаки зазначені в самому протоколі. При цьому у працівників поліції були об`єктивні та обґрунтовані підозри вважати, що ОСОБА_1 знаходиться в стані сп`яніння. В ході спілкування з  ОСОБА_1 працівниками поліції запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки або в медичному закладі. Також, працівником поліції було доступно роз`яснено наслідки такої відмови.
Посилання апелянта на ту обставину, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ №7174266 від 30.04.2023 не є доказом факту керування, апеляційним судом не приймаються, оскільки постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАБ №7174266 від 30.04.2023, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності, зокрема, і за ч. 4 ст. 126 КУпАП, за керування транспортним засобом ОСОБА_1 , позбавлений права керування таким транспортним засобом (а.с. 7), та постановою судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 16.03.2023 у справі №274/947/23 (набрала законної сили 26.03.2023), якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме за керування останнім автомобілем державний номерний знак НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння (а.с. 9). Зазначені постанови не скасовані і є чинними.
Під час апеляційного розгляду справи не були спростовані обґрунтовані та об`єктивні висновки суду першої інстанції, якими було надано оцінку відеозапису, як належному та допустимому доказу, який не має ознак переривання чи монтування під час фіксації обставин, які мають значення для справи і який відповідає вимогам ст. 251 КУпАП. Разом з тим, слід зазначити, що ОСОБА_1 було відсторонено від керування транспортним засобом.
Інші доводи апеляційної скарги не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленої у справі постанови.
Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, будь-яких вагомих доказів та доводів на спростування правильності висновків суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого  ч. 2 ст. 130 КУпАП, не надано.
Враховуючи наведене, проходжу до висновку про те, що при розгляді даної справи суддя місцевого суду повною мірою дотримався вимог ст. ст. 245, 251, 252, 278, 280, 283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.
Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційної скарги.
За таких обставин, відсутні підстави для скасування чи зміни постанови судді місцевого суду відносно ОСОБА_1 .
Керуючись ст. 294 КУпАП, суд -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 23 листопада 2023 року - без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Н.Й.Григорусь