ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 620/6575/22                                                                       Суддя (судді) першої інстанції: Скалозуб Ю.О.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
  05 лютого 2024 року                                                                                            м. Київ
          
Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:
судді-доповідача                              Аліменка В.О.,
суддів                                                  Бєлової Л.В., Кучми А.Ю. 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2023 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області  про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді-

В С Т А Н О В И Л А:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області, в якому просив:
- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Чернігівській області від 22 лютого 2022 року № 80 о/с, в частині звільнення полковника поліції ОСОБА_1 з посади начальника Ніжинського районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області та призначення його старшим оперуповноваженим відділу протидії груповій злочинності та розкриття злочинів спрямованих на порушення рівноправності громадян управління карного розшуку ГУНП в Чернігівській області;
- поновити ОСОБА_1 на посаді начальника Ніжинського районного відділу поліції ГУНП в Чернігівської області з 22.02.2022;
- стягнути з відповідача на користь позивача різницю в заробітку за час виконання позивачем нижчеоплачуваної роботи на іншій посаді, на яку позивача було незаконно переміщено (переведено) згідно Наказу ГУНП в Чернігівській області по особовому складу від 22.02.2022 № 80 о/с.
Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2023 позов задоволено повністю.
Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог повністю. 
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, виходячи з такого.
Вирішуючи вказаний спір, суд першої інстанції встановив, що олковник поліції ОСОБА_1 перебував на службі в органах поліції, зокрема, до 22.02.2022 на посаді начальника Ніжинського районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області, що не заперечується сторонами.
Наказом начальника Головного управління Національної поліції в Чернігівській області № 80 о/с від 22.02.2022 полковника поліції ОСОБА_1 призначено старшим оперуповноваженим відділу протидії груповій злочинності та розкриття злочинів спрямованих на порушення рівноправності громадян управління карного розшуку ГУНП в Чернігівській області, звільнивши його з посади начальника Ніжинського районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області, з 22 лютого 2022 року. Підставою в наказі зазначено рапорт заступника начальника ГУНП в Чернігівській області Васильченка О.М. від 22 лютого 2022 року та подання ГУНП в Чернігівській області про призначення на посаду ОСОБА_1 від 22 лютого 2022 року (а.с. 25).
Так, згідно із рапортом, а також поданням заступника начальника ГУНП в Чернігівській області Васильченка О.М. від 22 лютого 2022 року, останнім висловлено прохання призначити полковника поліції ОСОБА_1 , начальника Ніжинського районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області на посаду старшого оперуповноваженого відділу протидії груповій злочинності та розкриття злочинів спрямованих на порушення рівноправності громадян управління карного розшуку ГУНП в Чернігівській області в зв`язку зі службовою необхідністю, з метою покращення стану службової діяльності та належної організації роботи управління. Рапорт зареєстрований управлінням кадрового забезпечення ГУНП в Чернігівській області 23.02.2022 (а.с. 26, 27-28).
Вважаючи, що ОСОБА_1 був незаконно переміщений (переведений) на нижчу посаду в іншу місцевість без його згоди, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що переведення позивача було здійснено через службову необхідність та з метою покращення стану службової діяльності, тобто в інтересах служби, що за вимогами п. 2 ч. 1 ст. 65 Закону є можливим при переведенні на рівнозначну посаду, в той час як позивача переведено без його згоди на посаду, що є нижчою, ніж та, на якій перебував ОСОБА_1 .
З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів не може не погодитися з огляду на таке.
Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України Закону України від 02.07.2015 № 580-VIII «Про Національну поліцію» (далі - Закон №         580-VIII; у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Відповідно до частини першої статті 17 Закону № 580-VIII поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.
Служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень (частина перша статті 59 Закону № 580-VIII).
Згідно з частиною третьою статті 59 Закону № 580-VIII рішення з питань проходження служби оформлюються письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких установлюються Міністерством внутрішніх справ України.
Видавати накази по особовому складу можуть керівники органів, підрозділів, закладів та установ поліції відповідно до повноважень, визначених законом та іншими нормативно-правовими актами, та номенклатурою посад, затвердженою Міністерством внутрішніх справ України (частина четверта статті 59 Закону № 580-VIII).
Згідно частини першої статті 60 Закону № 580-VIII проходження служби в поліції регулюється цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.
Відповідно до приписів частини першої статті 65 Закону № 580-VIII переміщення поліцейських здійснюється: 1) на вищу посаду - у порядку просування по службі; 2) на рівнозначні посади: для більш ефективної служби, виходячи з інтересів служби; за ініціативою поліцейського; у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням реорганізації; у разі необхідності проведення кадрової заміни в місцевостях з особливими природними, географічними, геологічними, кліматичними, екологічними умовами (далі - місцевості з визначеним строком служби); за станом здоров`я - на підставі рішення медичної комісії; з меншим обсягом роботи з урахуванням професійних і особистих якостей - на підставі висновку атестації; у разі звільнення з посади на підставі рішення місцевої ради про прийняття резолюції недовіри відповідно до статті 87 цього Закону; 3) на посади, нижчі ніж та, на якій перебував поліцейський: у зв`язку зі скороченням штатів або реорганізацією в разі неможливості призначення на рівнозначну посаду; за станом здоров`я - на підставі рішення медичної комісії; через службову невідповідність - на підставі висновку атестації з урахуванням професійних і особистих якостей; за ініціативою поліцейського; як виконання накладеного дисциплінарного стягнення - звільнення з посади відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України; у разі звільнення з посади на підставі рішення місцевої ради про прийняття резолюції недовіри, відповідно до статті 87 цього Закону; 4) у зв`язку із зарахуванням на навчання до вищого навчального закладу із специфічними умовами навчання, який здійснює підготовку поліцейських, на денну форму навчання, а також у разі призначення на посаду після закінчення навчання.
Згідно з частиною другою статті 65 Закону № 580-VIII посада вважається вищою, якщо за цією посадою штатом (штатним розписом) передбачене вище спеціальне звання поліції.
Відповідно до частини сьомої статті 65 Закону № 580-VIII переведення поліцейських здійснюється у разі, якщо звільнення їх із посад або призначення на інші посади належить до номенклатури призначення різних керівників.
Згідно з приписами частини восьмої статті 65 Закону № 580-VIII переведення поліцейського може здійснюватися за його ініціативою, ініціативою прямих керівників (начальників), керівників інших органів (закладів, установ) поліції, які порушили питання про переміщення.
Переведення поліцейського здійснюється на підставі єдиного наказу про звільнення із займаної посади та направлення для подальшого проходження служби до іншого органу (закладу, установи) поліції та про призначення на посаду в органі (закладі, установі) поліції, до якого переміщується поліцейський (частина дев`ята статті 65 Закону № 580-VIII).
У разі якщо згідно із законом та іншими нормативно-правовими актами призначенню поліцейського на посаду повинно передувати погодження відповідних органів державної влади або органів місцевого самоврядування чи їх посадових осіб, призначення на посаду здійснюється після отримання такого погодження. Не допускається переміщення поліцейських на вищі посади протягом шести місяців з дня притягнення до адміністративної чи дисциплінарної відповідальності (частини десята та одинадцята статті 65 Закону № 580-VIII).
Відповідно до статті 59 Закону № 580-VIII з метою забезпечення належної підготовки та видання наказів з питань проходження служби поліцейськими наказом Міністерства внутрішніх справ України від 23.11.2016 № 1235, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20.12.2016 № 1668/29798, затверджено Порядок підготовки та видання наказів щодо проходження служби в поліції (далі - Порядок №         1235) та Перелік документів з питань проходження служби (далі - Перелік).
Відповідно до розділу ІІ Порядку № 1235 підставою для видання наказів по особовому складу є такі зміни в службовій діяльності, зокрема, як переміщення по службі.
За приписами пункту 2 розділу ІІІ Порядку № 1235 підставою для підготовки та видання наказів по особовому складу є документи з питань проходження служби, подані до підрозділу кадрового забезпечення поліцейським, його керівником або працівником, який здійснює кадрове забезпечення підрозділу.
Пунктом 3 розділу ІІІ Порядку № 1235 перелік документів з питань проходження служби визначається згідно з Переліком документів з питань проходження служби, затвердженим наказом МВС України від 23.11.2016 № 1235.
Відповідно до пункту 4 розділу ІІІ Порядку № 1235 у разі необхідності для підготовки наказів можуть витребовуватися документи з певних питань проходження служби в поліції, передбачені чинним законодавством України.
Переліком визначено, що документами з питань проходження служби є: рапорт (заява), що пишеться власноручно у довільній формі; подання про призначення на посаду; подання про встановлення додаткових видів грошового забезпечення.
Відповідно до частини першої статті 32 КЗпП України переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, а також переведення на роботу на інше підприємство, в установу, організацію або в іншу місцевість, хоча б разом з підприємством, установою, організацією, допускається тільки за згодою працівника, за винятком випадків, передбачених у статті 33 цього Кодексу та в інших випадках, передбачених законодавством.
Згідно ст. 33 КЗпПУ, тимчасове переведення працівника на іншу роботу, не обумовлену трудовим договором. Тимчасове переведення працівника на іншу роботу, не обумовлену трудовим договором, допускається лише за його згодою. Власник або уповноважений ним орган має право перевести працівника строком до одного місяця на іншу роботу, не обумовлену трудовим договором, без його згоди, якщо вона не протипоказана працівникові за станом здоров`я, лише для відвернення або ліквідації наслідків стихійного лиха, епідемій, епізоотій, виробничих аварій, а також інших обставин, які ставлять або можуть поставити під загрозу життя чи нормальні життєві умови людей, з оплатою праці за виконану роботу, але не нижчою, ніж середній заробіток за попередньою роботою. У випадках, зазначених у частині другій цієї статті, забороняється тимчасове переведення на іншу роботу вагітних жінок, жінок, які мають дитину з інвалідністю або дитину віком до шести років, а також осіб віком до вісімнадцяти років без їх згоди.
Наказом Міністерства внутрішніх справ України 23.11.2016р. №1235 затверджено Порядок підготовки та видання наказів щодо проходження служби в поліції, та Перелік документів з питань проходження служби.
Відповідно до п.п.1-3 Порядку підготовки та видання наказів щодо проходження служби в поліції, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України 23.11.2016р. №1235 видавати накази по особовому складу можуть керівники органів та підрозділів поліції, а також закладів та установ, що належать до сфери управління Національної поліції України (далі - органи поліції), відповідно до повноважень, визначених законом та іншими нормативно-правовими актами, а також номенклатурою посад, затвердженою Міністерством внутрішніх справ України.
Підставою для підготовки та видання наказів по особовому складу є документи з питань проходження служби, подані до підрозділу кадрового забезпечення поліцейським, його керівником або працівником, який здійснює кадрове забезпечення підрозділу.
Переліком документів з питань проходження служби, затвердженим наказом МВС України від 23.11.2016 №1235, передбачено наступні документи з питань проходження служби: рапорт (заява), що пишеться власноручно у довільній формі; подання про призначення на посаду; подання про встановлення додаткових видів грошового забезпечення.
Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 27.07.2012 №650 затверджено Інструкцію з оформлення документів у системі МВС України (надалі - Інструкція №650), вимоги якої поширюються на організаційно-розпорядчі документи - накази, доручення, положення, рішення, протоколи, акти, листи тощо, які створюються в результаті діяльності органів і підрозділів внутрішніх справ, навчальних закладів, науково-дослідних установ, підприємств, установ і організацій, що належать до сфери управління МВС.
Згідно Інструкції №650: рапорт - письмове звернення працівника до вищої посадової особи з викладом питань службового чи особистого характеру і висловленням у зв`язку з цим відповідного прохання; подання - документ, що містить пропозиції про призначення, переміщення або заохочення особового складу, а також рекомендації щодо визначених дій і заходів з питань діяльності установ; доповідна записка - документ, адресований керівникові установи, яким останній інформується про невідомий йому факт, подію тощо, з обов`язковим внесенням пропозицій.
Закон №580-VIII є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України, а відтак у даному спорі застосуванню мають підлягати норми спеціального законодавства.
Як вбачається з матеріалів справи, спірні правовідносини виникли з приводу застосування відносно позивача пп. 2 ч.1 ст. 65 Закону №580-VIII.
Оскаржуваним наказом № 80 о/с від 22.02.2022 позивача призначено старшим оперуповноваженим відділу протидії груповій злочинності та розкриття злочинів спрямованих на порушення рівноправності громадян управління карного розшуку ГУНП в Чернігівській області звільнивши його з посади начальника Ніжинського районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області, з 22 лютого 2022 року. Підставою в наказі зазначено рапорт заступника начальника ГУНП в Чернігівській області Васильченка О.М. від 22 лютого 2022 року та подання ГУНП в Чернігівській області про призначення на посаду ОСОБА_1 від 22 лютого 2022 року.
Відтак, переміщення позивача з Ніжинського районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області, яке розташоване у м. Ніжин до ГУНП в Чернігівській області, яке розташоване в м. Чернігів є переведенням особи до іншої місцевості.
Отже, позивача переміщено на роботу хоча і в орган поліції, але в іншій місцевості, без його згоди.
Колегія суддів враховує, що в цьому випадку спеціальний Закон України «Про національну поліцію» встановлює підстави переміщення, які зазначені у ч. 1 ст. 65 Закону № 580-VIII та порядок переміщення, який визначає за чиєю ініціативою таке переміщення відбувається. Таке переміщення може відбуватися - за ініціативою поліцейського або ініціативою прямих керівників (начальників), керівників інших органів (закладів, установ) поліції, які порушили питання про переміщення (ч.8 ст. 65 Закону № 580-VIII).
Проте, Закон 580- VIII не врегульовує випадки, коли переведення відбувається або в межах однієї місцевості або переведення до іншої місцевості, про що йдеться у ст. 32 КЗпП.
Так ст. 32 КЗпПУ встановлює можливість переведення в іншу місцевість тільки за згодою працівника, за винятком випадків, передбачених у ст. 33 цього Кодексу та в інших випадках, передбачених законодавством.
Таким чином, до цих правовідносин необхідно застосувати норми КЗпПУ, які врегульовують переведення працівника на роботу до іншої місцевості та вважає, що позивач був неправомірно переведений до іншої місцевості без його згоди.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 30 червня 2021 року у справі №620/1190/20.
Колегія суддів зазначає, що Закон № 580-VIII не розмежовує поняття «переміщення» та «переведення», оскільки у ч. 9 ст. 65 зазначено, що переведення поліцейського здійснюється на підставі єдиного наказу про звільнення із займаної посади та направлення для подальшого проходження служби до іншого органу (закладу, установи) поліції та про призначення на посаду в органі (закладі, установі) поліції, до якого переміщується поліцейський.
Також, колегія суддів, вважає за необхідне зазначити, що з довідки від 13.10.2022 №2228/124/20/01-2022 року вбачається, що відповідно до затвердженого штату граничне спеціальне звання за посадою начальника відділу поліції є полковник поліції, а граничне знання за посадою старший оперуповноважений є капітан поліції. (а.с. 55)
Враховуючи викладене, посада начальника Ніжинського РВ ГУНП в Чернігівській області є вищою відносно посади старшого оперуповноваженого відділу протидії груповій злочинності та розкриття злочинів, спрямованих на порушення рівноправності громадян управління карного розшуку ГУНП в Чернігівській області.
Також, відповідаче надано довідки від 13.10.2022 року №16529/124/45-2022 та від 17.10.2022 №1606/124/08/01-2022 з яких вбачається, що у звязку з повномаштабним вторгненням рф на територію України посадові обов`язки полковника поліції ОСОБА_1 , начальника Ніжинського РВП ГУНП в Чернігівській області  та посадові обовязки старшого оперуповноваженого відділу протидії груповій злочинності та розкриття злочинів, спрямованих на порушення рівноправності громадян управління карного розшуку ГУНП в Чернігівській області було знищено.
З вказаного вбачається, що порівняти посадові обовязки не є можливим 
Із наданої відповідачем довідки від 26.10.2022 №1410/124/21/01-2022 вбачається, що оклад за посадою, яку обіймав ОСОБА_1 станом на 21.02.2022 (начальник Ніжинського РВ ГУНП в Чернігівській області) складав - 3600,00 грн, а оклад за посадою станом на 22.02.2022 (старшого оперуповноваженого управління карного розшуку ГУНП в Чернігівській області) становить 2600,00 грн (а.с. 61).
Колегія суддів, відхиляє посилання відповідача на те, що грошове забезпечення позивача з 22.02.2022 року стало вище ніж на попередній посаді з огляду на таке.
Згідно довідки довідки від 26.10.2022 №1410/124/21/01-2022 грошове забезпечення ОСОБА_1 за посадою старшого оперуповноваженого управління карного розшуку ГУНП в Чернігівській області складається: 
-          Оклад за посадою -2600 грн.
-          Оклад за званням - 2400 грн.
-          Надбавка за стаж служби в поліції - 2000 грн.
-          Надбавка за специфічні умови проходження служби - 3150 грн.
-          Щомісячна премія -5730,89 грн.
Суд зазначає, що грошове забезпечення позивача на посаді старшого оперуповноваженого управління карного розшуку ГУНП в Чернігівській області становило 17500,98 грн., що є більше ніж грошове забезпечення позивача на посаді начальник Ніжинського РВ ГУНП в Чернігівській області 16740,09, проте, така різниця викликана встановленням позивачу премії.
Відповідно до п. 3 розділу I Порядку № 260 грошове забезпечення поліцейських визначається залежно від посади, спеціального звання, стажу служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наукового ступеня або вченого звання. До складу грошового забезпечення входять: 1) посадовий оклад; 2) оклад за спеціальним званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер); 4) премії; 5) одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Згідно з положеннями п. 12 розділу II Порядку № 260 передбачено, що керівники органів поліції мають право преміювати поліцейських відповідно до особливостей проходження служби та особистого внеску поліцейського в загальні результати служби з урахуванням специфіки і особливостей виконання покладених на нього завдань та в межах асигнувань, затверджених на грошове забезпечення для утримання Національної поліції України.
Розміри премії встановлюються за рішенням керівників органів поліції відповідно до затверджених ними положень про преміювання та наявного фонду грошового забезпечення.
Рішення керівників органів поліції про преміювання оформлюється наказом, який видається до 25 числа кожного місяця, згідно із затвердженим положенням про преміювання та на підставі списків керівників структурних або відокремлених підрозділів органу поліції. Рішення керівників органів поліції про преміювання заступників керівника органу поліції, керівників структурних підрозділів та відокремлених структурних підрозділів здійснюється на підставі наказу.
Залежно від виконання показників преміювання (у тому числі успішного виконання службових обов`язків, допущення проступків, застосування до поліцейських дисциплінарного стягнення в установленому законодавством порядку), які можуть впливати на розмір премії, до наказу про преміювання за відповідний місяць можуть уноситися відповідні зміни та проводитися перерахунок премії на підставі мотивованого рапорта (звернення) керівника.
Нарахування премії проводиться у відсотках до грошового забезпечення, яке складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер).
Виплата премій поліцейським здійснюється за наказами керівників органів поліції.
Виплата премії проводиться щомісяця за поточний місяць разом з виплатою грошового забезпечення.
Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що встановлення премій є правом керівника, а не його обов`язком, при цьому встановлення премії можливе лише при наявності відповідних бюджетних асигнувань, а її розмір залежить від особистого внеску поліцейського в загальний результат служби.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 805/1182/17-а, від 11 липня 2019 року у справі № 819/1613/16 та від 27 квітня 2020 року у справі № 816/2038/17.
Тобто, премія кожен місяцт може змінюватись або не виплачуватись взагалі.
Таким чином, колегія суддів вважає, що позивача переведено на не рівнозначну посаду, а також відбулась зміна місцевості без згоди позивача.
Таким чином, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а викладені в апеляційній скарзі доводи позицію суду першої інстанції не спростовують.
Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Приписи ст. 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Чернігівській області - залишити без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2023 року - без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст.ст.    328,    329 КАС України.

Суддя-доповідач                                                             В.О. Аліменко

Судді                                                                                 Л.В. Бєлова

                                                                                          А.Ю. Кучма