КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
 
Апеляційне провадження                                                               Доповідач - Ратнікова В.М.
№ 22-ц/824/3576/2024                
 
                                                       П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М     У К Р А Ї Н И
  м. Київ                                                                                                        Справа № 376/1886/22
         22 січня 2024 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді  - Ратнікової В.М.
суддів                       - Борисової О.В.    
                                 - Левенця Б.Б.
 при секретарі         - Смолко А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою  представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Царьова Михайла Валерійовича на ухвалу Сквирського районного суду Київської області від 30 вересня 2022 року, постановлену під головуванням судді Віговського С.І.,у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-
в с т а н о в и в:
29 вересня 2022 року  ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Позов обгрунтовує тим, що між ним - ОСОБА_2   та ОСОБА_1   14 листопада 2018 року було укладено договір позики, який був нотаріально посвідчений державним нотаріусом Другої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори Київської області за реєстровим номером 3-8798.
Відповідно до вказаного договору позики відповідач позичив у нього грошові кошти у розмірі 558 200,00 гривень, що за курсом НБУ  становило 20 000 доларів США, а в еквіваленті на  27.09.2022 року  за офіційним курсом валют НБУ (1 долар = 36,56 грн.) становить 731 200,00 (сімсот тридцять одна тисяча двісті гривень) грн., зі строком повернення до 15 червня 2019 року.
 Зазначає, що ним та ОСОБА_1 було укладено ще два договори позики у вигляді розписок:  від 19 листопада 2018 року, відповідно до якої відповідач позичив додатково 10 000 тисяч доларів США, строком до 15 червня 2019 року та  від 29 листопада 2018 року, відповідно якої відповідач позичив ще 10 000 доларів США також з строком повернення 15 червня 2019 року. 
Вказує на те, що в договорі та в розписках зазначений строк повернення коштів, а саме- до 15 червня 2019 року.
Загальна сума заборгованості відповідача  за договорами позики  становить 40 000 доларів США , що за офіційним курсом валют НБУ (1 долар = 36,56 грн.) становить 1 462 400,00 грн. ( один мільйон чотириста шістдесят дві тисячі чотириста гривень). 
Зазначає, що у розписках передбачено також отримання  ним, як позикодавцем, відсотків за користування відповідачем позиченими коштами, відсоткова ставка встановлена у розмірі 2,2 % в місяць. 
Вказує на те, що після спливу терміну повернення коштів він неодноразово в усному порядку просив відповідача повернути йому кошти, але відповідач відмовився, не пояснюючи з яких причин. 
Сума заборгованості за договорами позики була визначена та обумовлена сторонами в розмірі 40 000 доларів США., що в еквіваленті на 27.09.2022 року за офіційним курсом валют НБУ (1 долар = 36,56 грн.) становить 1 462 400,00 грн. ( один мільйон чотириста шістдесят дві тисячі чотириста гривень) та на даний час не повернена (не стягнена). 
Як вже зазначалось, розписками передбачена відсоткова ставка 2,2 % на місяць за користування коштами, тому заборгованість за відсотками станом на 27.09.2022 року становить: 40 000 дол. США х 2,2% х 34 місяця = 29 920 дол. США, що за офіційним курсом валют НБУ (1 долар = 36,56 грн.) становить 1 093 875,20 грн. ( один мільйон дев`яносто три тисячі вісімсот сімдесят п`ять гривень 20 коп). 
Враховуючи викладене, просив суд стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь  його, ОСОБА_2 , користь  заборгованість за розписками ( сума основного боргу) 1 462 400,00 грн. ( один мільйон чотириста шістдесят дві тисячі чотириста гривень) та відсотки за користування запозиченими коштами у розмірі 1 093 875,20 грн. (один мільйон дев`яносто три тисячі вісімсот сімдесят п`ять гривень ). 
Одночасно з позовною заявою ОСОБА_2 було подано заяву про забезпечення позову.
В обгрунтування заяви про забезпечення позову зазначає, що невжиття заходів забезпечення може істотно ускладнити або навіть унеможливити виконання  можливого  рішення суду у даній справі, що у свою чергу позбавить позивача права на ефективний захист порушених прав.
Вважає, що відповідач на даний час має всі можливості для ухилення від повернення коштів шляхом відчуження всього майна.
Враховуючи те, що предметом позову є стягнення коштів у сумі 2 556 275 грн., а також те, що відповідач не повертає кошти три роки та взагалі уникає зустрічей, позивач вважає за необхідне накласти арешт на особисте майно відповідача  та на майно Приватного підприємства «Бджілка», єдиним засновником якого є відповідач,  та просить суд вжити заходи забезпечення позову способом заборони суб`єктам, уповноваженим на вчинення реєстраційних дій (суб`єктам державної реєстрації) , вчиняти будь-які дії та вносити будь-які відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно,  щодо: 
 квартири АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2467193432020, що належить ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ); 
нежитлових  будівель літ. «А», площею 588,0 кв. м., літ «Б», площею 259,0 кв. м. за адресою АДРЕСА_2 , реєстраційний номер майна 2629239, що належить Приватному підприємству «Бджілка».
 Вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони суб`єктам державної реєстрації, що визначені Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», вчиняти/здійснювати, проводити будь-які реєстраційні дії, передбачені Законом відносно/щодо Приватного підприємства «Бджілка» (ідентифікаційний код ЄДР: 31678591), в тому числі, але не виключно, реєстрацію, внесення змін до установчих документів, перереєстрацію, реорганізацію будь-яким шляхом, реєстрацію припинення діяльності, реєстрацію будь-яким чином скасування існуючої редакції статуту, проводити передачу реєстраційної справи підприємства, а також вносити інші зміни до відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі, зокрема, але не виключно, про зміну засновників товариства та їх часток, розміру статутного капіталу, виключення учасників товариства зміну особи, що уповноважена вчиняти юридичні дії від імені підприємства, зміну органів управління товариства, зміну місцезнаходження товариства.
Ухвалою Сквирського районного суду Київської області від 30 вересня 2022 року заяву ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) про забезпечення позову задоволено повністю.
Забезпечено позов у цивільній справі № 376/1886/22; провадження 2/376/1079/2022 за цивільним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості шляхом накладення арешту на наступні об`єкти нерухомого майна:
- квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 139,4 кв.м., житловою площею 77,4 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2428066532204, яка належить ОСОБА_1 ;
- нежитлові будівлі лат. «А», площею 588,0 кв.м. та літ. «Б», площею 259,0 кв.м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер майна 2629239, які належать приватному підприємству «Бджілка» (адреса: 09170, Київська область, Білоцерківський район, с. Шкарівка, вул. Миру, 1а/1, код ЄДРПОУ: 31678591).
Заборонено ОСОБА_1  в будь-який спосіб відчужувати, передавати, в заставу, іпотеку, іншим чином обтяжувати зазначене нерухоме майно та ініціювати вчинення будь-яких реєстраційних дій щодо зазначеного майна та юридичної особи - Приватного підприємства «Бджілка» в тому числі, але не виключно, подавати будь-які заяви відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань».
Заборонено суб`єктам державної реєстрації, що визначені Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», вчиняти/здійснювати проводити будь-які реєстраційні дії, передбачені Законом відносно/щодо Приватного підприємства «Бджілка» (ідентифікаційний код ЄДР: 31678591) в тому числі, але не виключно, реєстрацію, внесення змін до установчих документів, перереєстрацію, реорганізацію будь-яким шляхом, реєстрацію припинення діяльності, реєстрацію будь-яким чином скасування існуючої редакції статуту, проводити передачу реєстраційної справи підприємства, а також вносити інші зміни до відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі, зокрема, але не виключно, про зміну засновників товариства та їх часток, розміру статутного капіталу, виключення учасників товариства зміну особи, що уповноважена вчиняти юридичні дії від імені підприємства, зміну органів управління товариства, зміну місцезнаходження товариства.
Заборонено будь-яким суб`єктам державної реєстрації прав на нерухоме майно та державним реєстраторам, у тому числі нотаріусам, вчиняти будь-які дії, пов`язані з реєстрацією права власності на вказані об`єкти нерухомості.
Не погоджуючись з такою ухвалою суду першої інстанції, 12 червня 2023 року представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Царьов Михайло Валерійович подав апеляційну скаргу, в якій просив суд скасувати ухвалу Сквирського районного суду Київської області від 30 вересня 2022 року.
          Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм  процесуального права.
          Зазначає, що позивачем було свідомо вказано в позовній заяві неправильні дані відповідача- ОСОБА_1 щодо місця проживання останнього. Вказує на те, що відповідач ніколи не проживав у місті Сквира, матеріали справи також не містять такої інформації. Окрім того, майно, на яке було накладено арешт, також не має реєстрації в місті Сквира. Вважає, що своїми діями позивач умисно ввів суд в оману та не звернувся з  вказаним  позовом  з дотриманням правил підсудності до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, що позбавило відповідача права на своєчасне реагування на заяву про забезпечення позову .
        Вказує на те, що в подальшому, ухвалою Сквирського районного суду Київської області від 28 листопада 2022 року було визначено, що позовна заява подана позивачем з порушенням правил територіальної підсудності і справу передано на розгляд до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області. З огляду на  зазначене,  на підставі ст.158 ЦПК України, Сквирський районний суду Київської області повинен був разом з ухвалою про передачу справу на розгляд за підсудністю до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області постановити ухвалу про скасування вжитих ним  заходів забезпечення позову, оскільки ухвала про забезпечення позову постановлена з порушенням правил підсудності. 
      Апелянт вважає, що у Сквирського районного суду Київської області відсутні повноваження щодо накладення арешту на вказане майно відповідача в даній справі.
В судовому засіданні представник  позивача  ОСОБА_2 адвокат Боднар  Богдана  Євгенівна  проти доводів апеляційної скарги заперечувала, просила оскаржувану  ухвалу  Сквирського  районного суду Київської області залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.
          Відповідач  ОСОБА_1 та його представник адвокат Царьов  Михайло Валерійович в судове засідання не з`явились, про день та час слухання справи судом повідомлені, причин неявки суду не повідомили, а тому колегія суддів вважає можливим розгляд справи  у їх  відсутності.
Заслухавши доповідь судді Ратнікової В.М., пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга  підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 14 листопада 2018 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено договір позики грошових коштів, відповідно до умов якого, позикодавець передає у власність позичальникові грошові кошти у сумі 558 200,00 грн., що за курсом Національного банку України на дату укладання цього договору становить 20 000,00 дол. США, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів без нарахування відсотків.
Відповідно до розписки ОСОБА_1 від 14 листопада 2018 року останній підтвердив отримання від ОСОБА_2 грошових коштів у розмірі 20 000,00 дол. США. За користування коштами ОСОБА_1 зобов`язався сплачувати відсотки в розмірі 2,2% щомісячно. 
Відповідно до розписки ОСОБА_1 від 19 листопада 2018  останній підтвердив отримання від ОСОБА_2 грошових коштів у розмірі 10 000,00 дол. США. За користування коштами ОСОБА_1 зобов`язався сплачувати відсотки в розмірі 2,2% щомісячно. 
Відповідно до додаткової розписки ОСОБА_1 від 29 листопада 2018 року останній підтвердив отримання від ОСОБА_2 грошових коштів у розмірі 10 000,00 дол. США.
Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 є ОСОБА_1 . 
Згідно  реєстру  прав власності на нерухоме майно Комунального підприємства Київської обласної  ради « Білоцерківське міське бюро  технічної  інвентаризації»  Приватне підприємство « Бджілка» є власником  нежитлової будівлі  літ « А» 588,0 кв.м., літ « Б» 259,0 кв.м. в будинку АДРЕСА_4 . Опис об`єкта: літ «А»- ветаптека; літ « Б»- пункт штучного запліднення.
З роздруківки з  сайту  Опендатабот за кодом  ЄДРПОУ 31678591 значиться  Приватне підприємство « Бджілка»,  в графі власники зазначено:  ОСОБА_1 - засновник 202000 грн. ( 100 %), він же  бенефіціар.
 Задовольняючи заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову в частині накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 139,4 кв.м., житловою площею 77,4 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2428066532204, яка належить ОСОБА_1 , суд першої інстанції посилався на те, що між сторонами виник спір щодо стягнення заборгованості за договорами позики в сумі  1 462 400, 00 грн. та за відсотками за користування  коштами  у розмірі  1 093 875,20 грн., відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків,  вказана квартира  є власністю відповідача, а тому наявні підстави для накладення арешту на вказану квартиру для  забезпечення  виконання  можливого рішення  у даній справі. 
Колегія суддів погоджується з таким висновкоми суду першої інстанції з огляду на наступне.
Відповідно до вимог ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити, передбачених статтею 150 цього Кодексу, заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.
Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.
Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов може забезпечуватися накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.
Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч. 3 ст. 150 ЦПК України).
Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.
Відповідно до роз`яснень, викладених у Постанові Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді справ про забезпечення позову» № 9 від 22 лютого 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення  виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.
При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб.
Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.
Зі змісту позовних вимог вбачається, що ОСОБА_2 звернувся до Сквирського районного суду Київської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу в сумі 1 462 400,00 грн та відсотків за користування коштами у розмірі 1 093 875,20 грн.
Таким чином, позивач звернувся до суду з позовними вимогами майнового  характеру й предметом позову є грошові кошти.
Враховуючи зміст позовних вимог, предмет спору та ціну позову, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що   захід забезпечення позову у вигляді накладення арешту на належне відповідачу майно- квартиру за адресою: АДРЕСА_1  є співмірним із заявленими позовними вимогами та відповідає вимогам ст. 150 ЦПК України.
Разом з тим, колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції в частині накладення арешту на нежитлові будівлі літ. «А», площею 588,0 кв.м. та літ. «Б», площею 259,0 кв.м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер майна 2629239, які належать Приватному підприємству «Бджілка» (адреса: 09170, Київська область, Білоцерківський район, с. Шкарівка, вул. Миру, 1а/1, код ЄДРПОУ: 31678591), та  в частині заборони ОСОБА_1  в будь-який спосіб відчужувати, передавати, в заставу, іпотеку, іншим чином обтяжувати зазначене нерухоме майно та ініціювати вчинення будь-яких реєстраційних дій щодо зазначеного майна та юридичної особи - Приватного підприємства «Бджілка» в тому числі, але не виключно, подавати будь-які заяви відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» та в частині заборони суб`єктам державної реєстрації, що визначені Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», вчиняти/здійснювати проводити будь-які реєстраційні дії, передбачені Законом відносно/щодо Приватного підприємства «Бджілка» (ідентифікаційний код ЄДР: 31678591) в тому числі, але не виключно, реєстрацію, внесення змін до установчих документів, перереєстрацію, реорганізацію будь-яким шляхом, реєстрацію припинення діяльності, реєстрацію будь-яким чином скасування існуючої редакції статуту, проводити передачу реєстраційної справи підприємства, а також вносити інші зміни до відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі, зокрема, але не виключно, про зміну засновників товариства та їх часток, розміру статутного капіталу, виключення учасників товариства зміну особи, що уповноважена вчиняти юридичні дії від імені підприємства, зміну органів управління товариства, зміну місцезнаходження товариства, з огляду на наступне. 
Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верхового Суду України від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має, з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу позивача та відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.
Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.
З матеріалів справи вбачається, що сторонами у даній справі є позивач ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_1 . Приватне підприємство «Бджілка» не є учасником справи, а тому  вжиття таких заходів забезпечення позову  суперечить вимогам   п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, яка визначає, що  позов може забезпечуватися накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.
 Вжите судом першої інстанції забезпечення позову  способом заборони  відповідачу подавати будь-які заяви відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» та  заборони суб`єктам державної реєстрації, що визначені Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», вчиняти/здійснювати проводити будь-які реєстраційні дії, передбачені Законом відносно/щодо Приватного підприємства «Бджілка» (ідентифікаційний код ЄДР: 31678591) в тому числі, але не виключно, реєстрацію, внесення змін до установчих документів, перереєстрацію, реорганізацію будь-яким шляхом, реєстрацію припинення діяльності, реєстрацію будь-яким чином скасування існуючої редакції статуту, проводити передачу реєстраційної справи підприємства, а також вносити інші зміни до відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі, зокрема, але не виключно, про зміну засновників товариства та їх часток, розміру статутного капіталу, виключення учасників товариства зміну особи, що уповноважена вчиняти юридичні дії від імені підприємства, зміну органів управління товариства, зміну місцезнаходження товариства безпосередньо  впливає  на  здійснення господарської діяльності  вказаного приватного підприємства, перешкоджає такій діяльності, що є неприпустимим.
З огляду на вище викладене, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги представника відповідача про  відсутність підстав для вжиття заходів забезпечення позову у даній справі  щляхом накладення арешту на майно ПП « Бджілка» та  шляхом заборони вчинення  дій щодо майна та  діяльності вказаного  приватного підприємства, а тому ухвала суду першої інстанції в цій частині  постановлена з порушенням вимог процесуального права та підлягає скасуванню.
Доводи апеляційної скарги про те, що  на підставі ст.158 ЦПК України Сквирський районний суду Київської області повинен був разом з ухвалою про передачу справи на розгляд за підсудністю до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області постановити ухвалу про скасування заходів забезпечення позову, оскільки ухвала про забезпечення позову постановлена з порушенням правил підсудності, колегія суддів відхиляє з огляду на наступне. 
З матеріалів справи вбачається, що  29 вересня 2022 року  ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Разом з позовною заявою позивач подав до суду заяву про забезпечення позову. В позовні заяві ОСОБА_2 зазначає, що останнє відоме місце проживання відповідача АДРЕСА_5 .
Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.
Відповідно до вимог вище зазначеної статті суд першої інстанції 30 вересня 2022 року розглянув заяву позивача ОСОБА_2 про забезпечення позову та задовольнив її.
В подальшому Сквирським районним судом Київської області було зроблено запит до Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області щодо зареєстрованого місця проживання відповідача у справі . 
 На вказаний запит  27 грудня 2022 року до Сквирського районного суду Київської області надійшла відповідь з якої вбачається, що місце проживання відповідача ОСОБА_1 - АДРЕСА_1 
З урахуванням отриманої інформації, ухвалою Сквирського районного суду Київської області від 28 грудня 2022 року позовну заяву  ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості було передано на розгляд за підсудністю до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області.
Відповідно до ч.ч.1,2 ст.158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні. За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановлюється ухвала (ч.4 ст. 158 ЦПК України).
Відповідно до ч.ч. 7-10 ст.158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення. У випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову, суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду.
Відповідно до ч. 13 ст. 158 ЦПК України заходи забезпечення позову, вжиті судом до подання позовної заяви, скасовуються судом також у разі: неподання заявником відповідної позовної заяви згідно з вимогами частини третьої статті 152 цього Кодексу; повернення позовної заяви; відмови у відкритті провадження у справі.
Відповідно до роз`яснень пункту 10 Постанови Пленуму ВСУ № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.
З викладеного  вбачається, що  заходи забезпечення позову скасовуються судом, який їх застосував, якщо відпали підстави, з якими закон пов`язує можливість застосування таких заходів. Тобто, підставами для скасування заходів забезпечення позову може бути неподання заявником відповідної позовної заяви, повернення позовної заяви, відмова у відкритті провадження у справі, залишення позову без розгляду, ухвалення судом рішення про відмову в задоволенні позову.
З огляду на вище викладене, у суду першої інстанції були відсутні підстави для скасування заходів забезпечення позову  у зв`язку з передачею справи за підсудністю до іншого суду.
Згідно ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю та ухвалення нового рішення є:1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права
Враховуючи зазначене, оцінивши в сукупності докази, які мають юридичне значення для розгляду  заяви про забезпечення позову, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Царьова Михайла Валерійовича підлягає частковому задоволенню, ухвала Сквирського районного суду Київської області від 30 вересня 2022 рокув частині:  накладення арешту на нежитлові будівлі літ. «А», площею 588,0 кв.м. та літ. «Б», площею 259,0 кв.м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер майна 2629239, які належать Приватному підприємству «Бджілка» (адреса: 09170, Київська область, Білоцерківський район, с. Шкарівка, вул. Миру, 1а/1, код ЄДРПОУ: 31678591); заборони ОСОБА_1  в будь-який спосіб відчужувати, передавати, в заставу, іпотеку, іншим чином обтяжувати зазначене нерухоме майно та ініціювати вчинення будь-яких реєстраційних дій щодо зазначеного майна та юридичної особи - Приватного підприємства «Бджілка» в тому числі, але не виключно, подавати будь-які заяви відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань»; заборони суб`єктам державної реєстрації, що визначені Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», вчиняти/здійснювати проводити будь-які реєстраційні дії, передбачені Законом відносно/щодо Приватного підприємства «Бджілка» (ідентифікаційний код ЄДР: 31678591) в тому числі, але не виключно, реєстрацію, внесення змін до установчих документів, перереєстрацію, реорганізацію будь-яким шляхом, реєстрацію припинення діяльності, реєстрацію будь-яким чином скасування існуючої редакції статуту, проводити передачу реєстраційної справи підприємства, а також вносити інші зміни до відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі, зокрема, але не виключно, про зміну засновників товариства та їх часток, розміру статутного капіталу, виключення учасників товариства зміну особи, що уповноважена вчиняти юридичні дії від імені підприємства, зміну органів управління товариства, зміну місцезнаходження товариства та заборони будь-яким суб`єктам державної реєстрації прав на нерухоме майно та державним реєстраторам, у тому числі нотаріусам, вчиняти будь-які дії, пов`язані з реєстрацією права власності на вказані об`єкти нерухомості підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового судового рішення про відмову у вжитті вказаних  заходів забезпечення позову. В іншій частині ухвалу суду першої інстанції слід залишити без змін.
Керуючись ст.ст.  149, 150, 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд, -
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Царьова Михайла Валерійовичазадовольнити частково.
Ухвалу Сквирського районного суду Київської області від 30 вересня 2022 рокув частині:  
            накладення арешту на нежитлові будівлі літ. «А», площею 588,0 кв.м. та літ. «Б», площею 259,0 кв.м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер майна 2629239, які належать приватному підприємству «Бджілка» (адреса: 09170, Київська область, Білоцерківський район, с. Шкарівка, вул. Миру, 1а/1, код ЄДРПОУ: 31678591);
            заборони ОСОБА_1  в будь-який спосіб відчужувати, передавати, в заставу, іпотеку, іншим чином обтяжувати зазначене нерухоме майно та ініціювати вчинення будь-яких реєстраційних дій щодо зазначеного майна та юридичної особи - Приватного підприємства «Бджілка» в тому числі, але не виключно, подавати будь-які заяви відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань»;
            заборони суб`єктам державної реєстрації, що визначені Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», вчиняти/здійснювати проводити будь-які реєстраційні дії, передбачені Законом відносно/щодо Приватного підприємства «Бджілка» (ідентифікаційний код ЄДР: 31678591) в тому числі, але не виключно, реєстрацію, внесення змін до установчих документів, перереєстрацію, реорганізацію будь-яким шляхом, реєстрацію припинення діяльності, реєстрацію будь-яким чином скасування існуючої редакції статуту, проводити передачу реєстраційної справи підприємства, а також вносити інші зміни до відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі, зокрема, але не виключно, про зміну засновників товариства та їх часток, розміру статутного капіталу, виключення учасників товариства зміну особи, що уповноважена вчиняти юридичні дії від імені підприємства, зміну органів управління товариства, зміну місцезнаходження товариства;
          заборони будь-яким суб`єктам державної реєстрації прав на нерухоме майно та державним реєстраторам, у тому числі нотаріусам, вчиняти будь-які дії, пов`язані з реєстрацією права власності на вказані об`єкти нерухомості скасувати, та ухвалити в цій частині нове судове рішення про відмову у вжитті даних заходів забезпечення позову.
В іншій частині ухвалу залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. 
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину постанови зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту постанови.
Повний текст постанови складено 26 січня 2024 року.
 
Головуючий:                                                      Судді: