П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  120/11931/23                             Головуючий суддя 1-ої інстанції - Маслоід Олена Степанівна   
                           Суддя-доповідач -  Мацький Є.М.   
18 січня 2024 року                                                                                           м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Мацького Є.М. 
суддів:  Сушка О.О.  Залімського І. Г. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції у Вінницькій області на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 22 листопада 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, 
В С Т А Н О В И В :
І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

1. В серпні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Вінницької окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про визнання протиправними дії відповідача щодо не зарахування до стажу служби в поліції період служби в Державній пенітенціарній службі України з 12.02.2013 року по 02.03.2017 року; зобов`язання відповідача зарахувати позивачеві до стажу служби в поліції, що дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки, період служби в Державній пенітенціарній службі України з 12.02.2013 року по 02.03.2017 року.

2. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначила, що проходить службу у відповідача та 25.07.2023 року звернулась до нього із рапортом щодо зарахування до стажу служби в поліції, що дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, додаткової оплачуваної відпустки, періоду проходження служби в органах Державної пенітенціарної служби України у період з 12.02.2013 року по 02.03.2017 року. Листом від 01.08.2023 року відповідач відмовив у зарахуванні вказаного періоду до стажу служби позивача  в поліції у зв`язку з відсутністю правових підстав

КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

3. Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 22 листопада 2023 року адміністративний позов задоволено.

3.1. Визнано протиправними дії Головного управління Національної поліції у Вінницькій області щодо не зарахування ОСОБА_1 до стажу служби в поліції період її служби в Державній пенітенціарній службі України з 12.02.2013 року по 02.03.2017 року.

3.2. Зобов`язано Головне управління Національної поліції у Вінницькій області зарахувати ОСОБА_1 до стажу служби в поліції, що дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки, період її служби в Державній пенітенціарній службі України з 12.02.2013 року по 02.03.2017 року.

3.3. Стягнуто з Головного управління Національної поліції у Вінницькій області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 1073 грн. 60 коп.
КОРОТКИЙ ЗМІСТ ДОВОДІВ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

4. Апелянт Головне управління Національної поліції у Вінницькій області, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив його скасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

5. Апелянт вказав, що ст. 78 Закону України «Про Національну поліцію»  визначено вичерпний перелік органів, установ, періоди роботи в яких зараховуються до стажу служби в поліції. Оскільки до переліку не включено службу в органах Державної пенітенціарної служби України, підстави для зарахування такого періоду до стажу служби в поліції, який дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки, відсутні.

ІІ. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

6. Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що позивач в період з 12.02.2013 року 02.03.2017 проходила службу в органах Державної пенітенціарної служби України.

7. З 03.03.2017 року позивач проходить службу в органах Національної поліції, зокрема з 02.01.2018 року й дотепер – в Головному управлінні Національної поліції у Вінницькій області.

8. 25.07.2023 року позивач звернулась до відповідача із рапортом про зарахування до  її стажу служби в поліції, який дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки, період служби в Державній пенітенціарній службі України з 12.02.2013 року по 02.03.2017 року.

9. Листом від 01.08.2023 відповідач повідомив позивача про відсутність підстав для такого зарахування, оскільки станом на 01.08.2023 року період проходження служби в підрозділах Державної пенітенціарної служби України згідно ст. 78 Закону України «Про Національну поліцію» до переліку періодів служби в установах, організаціях, підприємствах, які зараховуються до стажу служби в поліції, не внесений.

10. Вважаючи вказану відмову відповідача протиправною позивач звернулась од суду з даним позовом.

ІІІ. ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

11. Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

12. Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає  Закон України «Про Національну поліцію» від 02 липня 2015 року №580-VIII  (далі -  Закон №580-VIII).

13. Відповідно до норм ч. 1  ст. 59 Закону №580-VIII  служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

14. Приписами  ст. 78 Закону № 580-VIII  передбачено, що стаж служби в поліції дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки.

15. Ч. 2  ст. 78 Закону № 580-VIII  визначено, що до стажу служби в поліції зараховуються:

1) служба в поліції на посадах, що заміщуються поліцейськими, з дня призначення на відповідну посаду;

2) військова служба в Збройних Силах України, Державній прикордонній службі України, Національній гвардії України, Управлінні державної охорони, Цивільній обороні України, внутрішніх військах Міністерства внутрішніх справ України та інших військових формуваннях, утворених відповідно до закону, Службі безпеки України, Службі зовнішньої розвідки, Державній спеціальній службі транспорту;

3) служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду;

4) час роботи у Верховній Раді України, місцевих радах, центральних і місцевих органах виконавчої влади із залишенням на військовій службі, на службі в органах внутрішніх справ України або на службі в поліції;

5) час роботи в органах прокуратури і суді осіб, які працювали на посадах суддів, прокурорів, слідчих, а також служба у Службі судової охорони;

6) дійсна військова служба в Радянській Армії та Військово-Морському Флоті, прикордонних, внутрішніх, залізничних військах, в органах державної безпеки та інших військових формуваннях колишнього СРСР, а також служба в органах внутрішніх справ колишнього СРСР.

16. Згідно з п. 3 ч. 2  ст. 78 Закону №580-VIII до стажу служби в поліції зараховується служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу.

17. Відповідно до п. 5 Прикінцевих положень Кримінально-виконавчого кодексу України від 11.07.2003 року № 1129-IV  до законодавчого врегулювання питань проходження служби персоналом органів і установ виконання покарань та його соціального захисту на осіб рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої системи поширюються дія статей  22  і  23 Закону України «Про міліцію», а також порядок і умови проходження служби та грошового забезпечення, передбачені для працівників органів внутрішніх справ.

18. При цьому, ч. 5  ст. 23 Закону України від 23.06.2005 року № 2713-IV «Про Державну кримінально-виконавчу службу України»  передбачає, що на осіб рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби поширюється соціальний захист поліцейських, визначений  Законом України «Про Національну поліцію», а також порядок і умови проходження служби, передбачені для поліцейських. Умови і розміри грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу та оплати праці працівників кримінально-виконавчої служби визначаються Кабінетом Міністрів України.

ІV. ОЦІНКА АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

19. Вирішуючи питання обґрунтованості апеляційної скарги, колегія суддів виходить з такого.

20. Фактично законодавець поширив дію усіх норм, які врегульовують порядок і умови проходження служби працівниками органів внутрішніх справ, а в подальшому - поліцейськими, на працівників кримінально-виконавчої служби.

21. Сутність службової дисципліни, обов`язки осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України, види заохочень та дисциплінарних стягнень, порядок і права начальників щодо їх застосування, а також порядок оскарження дисциплінарних стягнень визначені Дисциплінарним статутом органів внутрішніх справ України, затвердженим  Законом України від 22.02.2006 року №3460-IV.

22. Згідно з преамбулою зазначеного Статуту його дія поширюється на осіб начальницького складу Національного антикорупційного бюро України, осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України та податкової міліції, які повинні неухильно додержуватися його вимог.

23. Крім того, ч. 1  ст. 6 Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України»  закріплено, що Державна кримінально-виконавча служба України відповідно до закону здійснює правозастосовні та правоохоронні функції і складається з центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері виконання кримінальних покарань, його територіальних органів управління, кримінально-виконавчої інспекції, установ виконання покарань, слідчих ізоляторів, воєнізованих формувань, навчальних закладів, закладів охорони здоров`я, підприємств установ виконання покарань, інших підприємств, установ і організацій, створених для забезпечення виконання завдань Державної кримінально-виконавчої служби України.

24. Отже, на позивача, як і на інших працівників кримінально-виконавчої служби (окрім тих, на яких розповсюджується дія  Закону України «Про державну службу») під час проходження ними служби в період, що досліджується, розповсюджується дія нормативно-правових актів органів внутрішніх справ України, а в подальшому - поліції, в тому числі й дія статей  22,  23 Закону України «Про міліцію»  та відповідні норми  Закону України «Про Національну поліцію», Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України.

25. Усі обов`язки, обмеження служби в органах внутрішніх справ та поліції, її специфічні умови, порядок та підстави дисциплінарної відповідальності визнані законодавцем тотожними умовам проходження служби персоналом органів і установ виконання покарань.

26. З наведеного слідує, що служба в органах Державної кримінально-виконавчої служби України прирівнюється до служби в органах внутрішніх справ України, оскільки здійснювалась вона в порядку, установленому законодавством для осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, а відтак має такий же правовий статус і повинна в силу п. 3 ч. 2  ст. 78 Закону №580-VIII  зараховуватись до стажу служби в поліції.

27. Аналогічний правовий висновок, викладено в постановах Верховного Суду від 20.10.2022 року у справі №160/11127/20, від 01.08.2023 року у справі 240/30024/21.

28. Таким чином, відповідач протиправно відмовив позивачеві у зарахуванні до стажу її служби в поліції період служби в Державній пенітенціарній службі України з 12.02.2013 року по 02.03.2017 року, а відтак позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

29. При обранні способу відновлення порушеного права позивача суд виходить з принципу верховенства права щодо гарантування цього права ст.1 Протоколу № 1 до  Європейської Конвенції з прав людини, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.

30. З огляду на те, що судом задоволено позовну вимогу про визнання протиправними дії відповідача щодо не зарахування до стажу служби позивача в поліції період служби в Державній пенітенціарній службі України з 12.02.2013 року по 02.03.2017 року, відповідно позовна вимога про зобов`язання відповідача зарахувати позивачеві до стажу служби в поліції, що дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки, період служби в Державній пенітенціарній службі України з 12.02.2013 року по 02.03.2017 року також підлягає задоволенню, як похідна.

31. На підставі викладеного та приймаючи до уваги, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку, та прийняв законне і обґрунтоване рішення, висновки суду відповідають обставинам справи, а тому підстав для його скасування не вбачається.

V. ВИСНОВКИ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ.

32. Згідно зі ст.90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

33. Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

34. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

35. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

36. Зазначеним вимогам закону судове рішення відповідає.

37. Переглянувши судове рішення в межах апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення, суд першої інстанції не допустив неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, які б були б підставою для скасування судового рішення, а тому апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції у Вінницькій  області слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.     
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції у Вінницькій області залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 22 листопада 2023 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає. 

Головуючий	 	 	Мацький Є.М.	
 	 	 	 	
Судді	 	    	Сушко О.О.    Залімський І. Г.