ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
01 лютого 2024 року           справа №200/4280/23 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Блохіна А.А., суддів Геращенко І.В., Казначеєва Е.Г., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 11 жовтня 2023 року у справі № 200/4280/23 (головуючий І інстанції Зеленов А.С.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дії, зобов`язання вчинити певні дії, - 

                                                              У С Т А Н О В И В: 

В серпні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, в якому позивач просив суд: визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо розрахунку розміру пенсії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з порушенням вимог ст.8 Закону України “Про підвищення престижності шахтарської праці”, та абз.5 ч.1 ст.40 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перерахунок пенсії з 27.07.2021 року відповідно до вимог ст.8 Закону України “Про підвищення престижності шахтарської праці” в розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" без урахування заробітної плати з 01.11.2000 по 31.10.2001.
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що він перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області, з 27.07.2021 року як отримувач пенсії за віком згідно ч.3 ст.114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, яка йому була призначена на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 17.04.2023 року по справі № 200/1030/23. Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 17.04.2023 року по справі № 200/1030/23 виконано в повному обсязі 31.07.2023 року. Після призначення пенсії на виконання судового рішення, ОСОБА_1 , ознайомився зі складовими її розрахунку які містяться в його електронній пенсійній справі та виявив, що відповідач знов вчинив протиправні дії, а саме розмір його пенсії був розрахований всупереч вимоги ст. 8 Закону України “Про підвищення престижності шахтарської праці”, та абз. 3 ч.1 ст. 28 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, що стало підставою для звернення до суду.
Разом з цим, із розрахунку середнього заробітку ОСОБА_1 слідує, що  відповідач до нього включив нульовим значенням заробітну плату за період коли ОСОБА_1 , її взагалі не отримував та перебував на військовій службі, а саме з 01.11.2000 по 31.10.2001, що, на його думку, суперечить відомостям які містяться у системі персоніфікованого обліку, як передбачено абз.5 ч.1 ст.40 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, що значно знизило середній заробіток ОСОБА_1 , з якого розраховується розмір пенсії, та в тому числі стало підставою для звернення до суду.
Вважає такі дії пенсійного органу протиправними, тому звернулась до суду з даним позовом.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 11 жовтня 2023 року у справі № 200/4280/23 позов задоволено частково, внаслідок чого визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо розрахунку розміру пенсії ОСОБА_1 , з порушенням вимог абз. 3 ч. 1  ст. 28 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”  та  ст. 8 Закону України “Про підвищення престижності шахтарської праці”. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 27 липня 2021 року із застосуванням положень абз. 3 ч. 1  ст. 28 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”  та  ст. 8 Закону України “Про підвищення престижності шахтарської праці”. У задоволенні іншої частини позовних вимог – відмовлено.
Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржене судове рішення та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 21.02.2022 по справі № 200/13219/21 пільговий стаж позивача обчислено відповідно до частини 2 статті 114 Закону України №1058, тому пільговий стаж за списком № 1, передбачений Постановою КМУ від 31.03.1994 р. N 202, який необхідний для застосування ст. 8 Закону України “Про підвищення престижності шахтарської праці” у позивача відсутній.
Справу розглянуто в порядку письмового провадження у відповідності до ст. 311 КАС України.
Відповідно до вимог ч. 1,2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.  
Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційної скарги, і дійшла  висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.      
Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є громадянином України.
27 липня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області із заявою про призначення пенсії згідно ч. 3 ст. 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”.
З відомостей програми “Діловодство спеціалізованого суду” встановлено наступне.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області № 056650006085 від 03.08.2021 року позивачу було відмовлено в призначені пенсії через відсутність необхідного пільгового стажу роботи.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 21 лютого 2022 року по справі №200/13219/21, адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано незаконними та скасовано Рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 03.08.2021 року № 056650006085 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до ч.3 ст. 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 27.07.2021 року про призначення пенсії, зарахувавши до пільгового стажу за Списком № 1 період навчання в Красноармійській філії Донецького державного технічного університету з 12.07.1995 року по 30.06.2000 року, та періоди роботи на підприємстві ДП “Шахта “Родинська” з 28.07.2000 по 08.10.2000, з 21.01.2002 по 21.08.2005; на підприємстві “Вугільна компанія “Шахта “Красноармійська-західна № 1” з 29.08.2005 по 29.10.2006; на підприємстві “Вугільна компанія “Краснолиманська” з 05.12.2006 по 02.09.2012; на підприємстві ТОВ “Краснолиманське” з 04.09.2012 по 23.11.2014; на підприємстві ДП “Вугільна компанія “Краснолиманська” з 24.11.2014 по 04.04.2018; на підприємстві ООО “Краснолиманське” з 04.09.2012 по 23.11.2014; на підприємстві ДП “Вугільна компанія “Краснолиманська” з 24.11.2014 по 04.04.2018; на підприємстві ООО “Краснолиманське” з 06.04.2018 по 11.01.2020; на підприємстві ТОВ “Шахтобудівельна компанія” з 15.01.2020 по 27.07.2021. В іншій частині позовних вимог, відмовлено.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 21 лютого 2022 року по справі №200/13219/21 набуло законної сили 23 березня 2022 року.
На виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду по справі № 200/13219/21 від 21.02.2022 року, Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянуло заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 27.07.2021 року, зарахувавши до його пільгового стажу за Списком №1 наступні періоди навчання: з 12.07.1995 року по 30.06.2000 року, періоди роботи з 28.07.2000 року по 08.10.2000 року, з 21.01.2002 року по 21.08.2005 року, з 29.08.2005 року по 29.10.2006 року, з 05.12.2006 року по 02.09.2012 року, з 04.09.2012 року по 23.11.2014 року, з 24.11.2014 року по 04.04.2018 року, з 06.04.2018 року по 11.01.2020 року, з 15.01.2020 року по 27.07.2021 року про, що було повідомлено позивача листом від 20.11.2022 року   № 16868-15461/М-02/8-0500/22.
У вказаному листі від 20.11.2022 року № 16868-15461/М-02/8-0500/22 відповідачем також зазначено, що Пільговий стаж за частиною 2 статті 114 Закону України № 1058 (за Списком № 1) обчислений на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду по справі №200/13219/21 від 21.02.2022р склав 25 років 6 місяців 27 днів. Пільговий стаж роботи на підземних роботах за частиною 3 статті 114 Закону України №1058 відсутній.
Вказане і стало підставою для звернення позивача вдруге. 
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 17 квітня 2023 року по справі №200/1030/23 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено повністю. Визнано протиправними дії Головного управління пенсійного фонду України в Донецькій області щодо відмови в призначенні пенсії ОСОБА_1 протиправними. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області призначити пенсію ОСОБА_1 з 27.07.2021 року, відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” та ст. 14 Закону України “Про пенсійне забезпечення”.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 17 квітня 2023 року по справі №200/1030/23 набуло законної сили 25 липня 2023 року відповідно до постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 25 липня 2023 року.
Враховуючи викладене слід зазначити, що право позивача на призначення пенсії з 27 липня 2021 року відповідно до норм ч. 3 ст. 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” та ст. 14 Закону України “Про пенсійне забезпечення” фактично захищено судовим рішенням у справі 200/1030/23.
Відповідно до частини 4 статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
З наданого відповідачем протоколу перерахунку пенсії на виконання рішення суду у справі №200/1030/23 від 17 квітня 2023 року вбачаються наступні відомості щодо позивача:
умови призначення пенсії - ЗУ №1058-IV,Прик.полож.,п.2,ч.1; ЗУ №1788,ст.14 (Роботи підземні, провідні професії (20);
пенсію призначено з 27 липня 2021 року по довічно за рішенням суду;
страховий стаж (повний) становить 43 роки 08 місяців 12 днів;
страховий стаж до 01 січня 2004 року становить 7 років 3 місяці 12 днів;
страховий стаж після 01 січня 2004 року становить 17 років 5 місяців 0 днів;
додаткові роки за списком 1 – 19 років 0 місяців 0 днів;
в тому числі: роботи підземні, провідні професії – 20 років 7 місяці 8 днів.
Відповідачем зазначено, що пільговий стаж за списком №1, передбачений Постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 року №202, необхідний для застосування статті 8 Закону України “Про підвищення престижності шахтарської праці” у позивача відсутній, оскільки на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 21.02.2022 по справі № 200/13219/21 пільговий стаж позивача обчислено відповідно до частини 2 статті 114 Закону України №1058.
Отже, перерахунок пенсії позивача з 27 липня 2021 року був проведений без застосування положень ст. 8 Закону України “Про підвищення престижності шахтарської праці” та, відповідно, аналогічних положень абз. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”.
Не погодившись із такими діями Пенсійного органу, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до статті 14 Закону України “Про пенсійне забезпечення” працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років. Такий же порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничо-рятувальних частин) на шахтах по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або знаходяться в стадії ліквідації, але не більше 2 років.
Відповідно до ч. 3 ст. 114 розд. ХІV Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.
Постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.1994 року № 202 затверджено Список робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років.
Розділом 1, підземні гірничі роботи в шахтах і на будівництві вугільних (сланцевих) шахт цього Списку передбачено, що правом на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії терміном не менше 25 років, користуються усі робітники, зайняті протягом повного робочого дня на підземних роботах, керівники і спеціалісти підземних дільниць діючих і споруджувальних шахт для видобутку вугілля.
Таким чином необхідними умовами для призначення пенсії на пільгових умовах незалежно від віку є зайнятість особи повний робочий день, така зайнятість на підземних і відкритих гірничих роботах, що передбачені відповідним списком, що затверджений Кабінетом Міністрів України, наявність відповідного стажу роботи на цих роботах (пільгового, страхового).
Статтею 62 Закону України “Про пенсійне забезпечення” встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до ст. 62 Закону України “Про пенсійне забезпечення” Кабінет Міністрів України постановою від 12.08.1993 року № 637 затвердив Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.
Щодо застосування положень Закону України “Про підвищення престижності шахтарської праці”
Відповідно до абз. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” мінімальний розмір пенсії особам, на яких поширюється дія    Закону України    "Про підвищення престижності шахтарської праці", та працівникам, зайнятим повний робочий день під землею обслуговуванням зазначених осіб, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 року для жінок за    списком № 1    виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи у розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу) застрахованої особи, визначеної відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.
Аналогічні положення в аналогічних редакціях містяться в ст. 8 Закону України “Про підвищення престижності шахтарської праці”.
Статтею 8 Закону України “Про підвищення престижності шахтарської праці” визначено, що мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за    списком № 1    виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до    статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.
Статтею 1 Закону України “Про підвищення престижності шахтарської праці” визначено, що дія цього Закону поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві, уранові, магнієві (солі калієво-магнієві та солі магнієві) та озокеритні руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України (далі - шахтарі), та членів їх сімей.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується (трудовою книжкою позивача), що позивач належав до працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України (далі - шахтарі), та членів їх сімей.
При цьому позивач пропрацював на таких підземних роботах з повним робочим днем 20 років 7 місяців 8 днів, що підтверджується протоколом перерахунку пенсії від 31 липня 2023 року.
Отже, на позивача поширюються положення Закону України “Про підвищення престижності шахтарської праці”, з огляду на що орган Пенсійного фонду України зобов`язаний був при розрахунку пенсії позивача застосувати положення абз. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” та ст. 8 Закону України “Про підвищення престижності шахтарської праці”.
Незастосування таких положень призвело до заниження розміру пенсії позивача, що порушило його пенсійні права.
Посилання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області у відзиві на те, що   пільговий стаж за списком №1, передбачений Постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 року №202, необхідний для застосування статті 8 Закону України “Про підвищення престижності шахтарської праці” у позивача відсутній, оскільки на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 21.02.2022 по справі № 200/13219/21 пільговий стаж позивача обчислено відповідно до частини 2 статті 114 Закону України №1058 є необґрунтованими з наступних підстав.
Право позивача на призначення пенсії з 27 липня 2021 року відповідно до норм ч. 3 ст. 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” та ст. 14 Закону України “Про пенсійне забезпечення” фактично захищено судовим рішенням у справі 200/1030/23.
На виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду у справі №200/1030/23 пільговий стаж позивача обчислено за статтею 14 Закону України “Про пенсійне забезпечення”, що підтверджується розрахунком стажу форми РС-право.
Інших обставин, які б свідчили про відсутність у позивача права на такий обрахунок, крім зазначених вище відповідачем не наведені.
Відповідно до  статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору  статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.
Таким чином, суть цієї статті зводиться до вимоги надати заявникові такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави - учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань. Крім того, Суд указав на те, що за деяких обставин вимоги статті 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом.
Стаття 13 вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності "небезпідставної заяви" за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею повинен бути "ефективним" як у  законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Афанасьєв проти України" від 5 квітня 2005 року (заява № 38722/02)).
Отже, "ефективний засіб правового захисту" у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату; винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації, не відповідає розглядуваній міжнародній нормі.
З огляду на наведене, дії відповідача в цій частині підлягає визнанню протиправними із зобов`язанням органу Пенсійного фонду України провести перерахунок пенсії позивача з 27 липня 2021 року (з часу її призначення) із застосуванням положень абз. 3 ч. 1  ст. 28 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”  та  ст. 8 Закону України “Про підвищення престижності шахтарської праці”.
При цьому вказані норми цих Законів чітко визначають в якому відсотковому розмірі заробітної плати встановлюється мінімальний розмір пенсії особам, що не потребує додаткового відображення цих норм в резолютивній частині судового рішення.
Щодо позовних вимог в частині перерахунку пенсії позивача без урахування заробітної плати за період з 01 листопада 2000 року по 31 жовтня 2001 року, суд зазначає наступне.
Звертаючись до суду з даним позовом позивачем зазначено, що із розрахунку середнього заробітку позивача Головне управління період з  01 листопада 2000 року по 31 жовтня 2001 року зазначило нульовим значенням заробітну плату. У цей період позивач не перебував у трудових відносинах, а проходив військову службу. Вважає, що зазначення нульовим значенням заробітної плати при обчисленні пенсії знижує середній заробіток.
Судом встановлено та підтверджено розрахунком відповідача, у період з 01 листопада 2000 року по 31 жовтня 2001 року заробітна плата відповідача обчислена нульовим значенням.
З відомостей форми ОК-5 слідує, що у період листопад – грудень 2000 року, 2001 рік сума заробітку відсутня.
Згідно з абз. 1 - 3 та 5 ч. 1  ст. 40 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, яка регулює порядок визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії, для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.
У разі якщо страховий стаж становить менший період, ніж передбачено абзацом першим цієї частини, враховується заробітна плата (дохід) за фактичний страховий стаж.
За вибором особи, яка звернулася за призначенням пенсії, з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, виключаються періоди до 60 календарних місяців страхового стажу, з урахуванням будь-яких періодів незалежно від перерв, що включаються до страхового стажу згідно з абзацом третім частини першої  статті 24 цього Закону, та будь-якого періоду страхового стажу підряд за умови, що зазначені періоди в сумі складають не більш як 10 відсотків тривалості страхового стажу, врахованого в одинарному розмірі. Додатково за бажанням особи можуть бути виключені періоди строкової військової служби, навчання, догляду за особою з інвалідністю I групи або дитиною з інвалідністю віком до 16 років, за пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, за період з 1 липня 2000 року до 1 січня 2005 року, а також періоди, коли особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню відповідно допунктів 7,8,9і14статті 11 цього Закону  та періоди страхового стажу під час карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, з місяця запровадження карантину у 2020 році та шести календарних місяців після його завершення. У всіх випадках, крім випадку, передбаченого абзацом другим цієї частини, період, за який враховується заробітна плата, не може бути меншим, ніж 60 календарних місяців.
Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.
Аналізуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що позивач не позбавлений права виключення за своїм вибором періоду до 60 календарних місяців страхового стажу з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, що відбувається в порядку, встановленому абз.3 ч.1  ст.40 Закону № 1058-IV, за заявою пенсіонера. 
Таку заяву позивач до відповідача не подавав, тому позовні вимоги в частині визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо розрахунку розміру пенсії, зобов`язання здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії з 27.07.2021 року без урахування заробітної плати з 01.11.2000 по 31.10.2001 є передчасними та такими, що не підлягають задоволенню.
Частиною другою   статті 19 Конституції України   передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені   Конституцією   та законами України.
Завданням адміністративного судочинства відповідно до положень статті 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно з нормами частини другої зазначеної статті у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені   Конституцією   та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Нормами   статті 77 КАС України   встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених   статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про часткове задоволення позову.
Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Ураховуючи наведене, колегія суддів не знаходить правових підстав для задоволення апеляційної скарги і відповідно для скасування оскаржуваного судового рішення, оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, правові висновки суду першої інстанції скаржником не спростовані.
Керуючись 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
                                                                    ПОСТАНОВИВ  :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 11 жовтня 2023 року у справі № 200/4280/23 - залишити без задоволення.      
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 11 жовтня 2023 року у справі № 200/4280/23 - залишити без змін.        
Повне судове рішення складено 01 лютого 2024  року.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя                                                                                А.А. Блохін

Судді                                                                                                    І.В. Геращенко

                                                                                                              Е.Г. Казначеєв