ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 січня 2024 року 
м. Київ
справа № 580/1812/21
адміністративне провадження № К/9901/31369/21 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Шарапи В.М.,
суддів - Кравчука В.М., Стрелець Т.Г.,
розглянув у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (далі - ГУ ПФУ в Черкаській області) на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 27 квітня 2021 року у складі судді Гаращенка В.В. та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 липня 2021 року у складі колегії суддів: Собківа Я.М. (головуючий), суддів: Глущенко Я.Б., Черпицької Л.Т. у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,-
ОПИСОВА ЧАСТИНА          
Короткий зміст позовних вимог і рішень судів першої та апеляційної інстанцій
1. Позивач звернувся до суду з позовом у якому просив:
- визнати протиправними дії ГУ ПФУ у Черкаські області щодо відмови ОСОБА_1 , у здійсненні перерахунку та виплаті щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з врахуванням всього стажу роботи, що дає право на відставку та одержання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 90 відсотків грошового утримання судді починаючи з 01.03.2020 згідно рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 23.09. 2020 у справі №580/1090/20;
- зобов`язати ГУ ПФУ у Черкаській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з врахуванням всього стажу роботи, що дає право на відставку та одержання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 90 відсотків грошового утримання судді у відставці Канівського міськрайонного суду Черкаської області починаючи з 01.03.2020 на підставі довідки ТУ ДСА у Черкаській області №04-350/20 від 24.02.2020 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного грошового утримання судді у відставці з урахуванням раніше проведених виплат;
- стягнути з ГУ ПФУ у Черкаській області на користь ОСОБА_1 , суму заборгованості по виплаті щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 90 відсотків грошового утримання судді у відставці Канівського міськрайонного суду Черкаської області на підставі довідки ТУ ДСА у Черкаській області №04-350/20 від 24.02.2020, починаючи 01.03.2020 згідно рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 23.09.2020 у справі №580/1090/20 по день виконання судового рішення з врахуванням раніше проведених виплат.
2. Черкаський окружний адміністративний суд рішенням від 27.04.2021, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.07.2021 позов задовольнив частково. 
Визнав протиправними дії ГУ ПФУ в Черкаській області щодо зменшення відсоткового значення розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 68 відсотків на                50 відсотків протиправними.
Зобов`язав ГУ ПФУ в Черкаській області здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 відповідно до статей 137, 142 Закону України від 02.06.2016 №1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» (далі - Закон        №1402-VIII) у розмірі 68 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, на підставі довідки територіального управління ДСА України в Черкаській області про суддівську винагороду №04-350/20 від 24.02.2020, починаючи з 01.03.2020, а також виплатити різницю між нарахованими та фактично отриманими сумами.
У задоволенні решти позовних вимог відмовив.
2.1 Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції виходив із того, що позивач набув право на перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці, на підставі вказаної довідки з 19.02.2020, оскільки саме з цієї дати втратили чинність обмеження, встановлені пунктом 25 розділу ХІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №1402-VIII, згідно з якими право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим Законом, має суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначений на посаду судді за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом, та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого кваліфікаційного оцінювання або конкурсу.
Крім того, суди зазначили, що належним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання відповідача здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відповідно до статей 137, 142 Закону № 1402-VIII у розмірі 68 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, на підставі довідки територіального управління ДСА України в Черкаській області про суддівську винагороду       №04-350/20 від 24.02.2020, починаючи з 01.03.2020, а також виплатити різницю між нарахованими та фактично отриманими сумами.
3. Судами попередніх інстанцій встановлено:
3.1 ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Черкаській області та отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці.
3.2 25.02.2020 позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки ТУ ДСА України у Черкаській області про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці №04-350/20 від 24.02.2020.
Проте, відповідач відмовив у здійснення вказаного перерахунку.
3.3 Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 23.09.2020 у справі №580/1090/20 позов ОСОБА_1 задоволено частково. Зобов`язано ГУ ПФУ Черкаській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок і виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки територіального управління ДСА України в Черкаській області від 24.02.2020 №04-350/20 із врахуванням раніше сплачених сум, починаючи з 01.03.2020.
3.4 Згідно листа №1057-911/Д-03/8-2300/21 від 01.03.2021 відповідач на виконання вказаного вище судового рішення здійснив перерахунок. Загальний відсоток грошового утримання від заробітку - 50%. Основний розмір щомісячного довічного грошового утримання від середнього заробітку позивача - 50448,00 грн.
3.5 Уважаючи вказані дії відповідача протиправними, а свої права порушеними, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Короткий зміст вимог та узагальнені доводи касаційної скарги:
4. Не погоджуючись із рішеннями судів попередніх інстанцій, ГУ ПФУ в Черкаській області звернулося із касаційною скаргою, у якій просить їх скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.
4.1 На її обґрунтування відповідач послався на відсутність правового висновку Верховного Суду щодо визначення розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, яке призначене відповідно до пункту 25 Розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону №1402-VIII.
5. Позивач відзив на касаційну скаргу не подав. 
Висновки суду за результатами розгляду касаційної скарги:
6. Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
7. Організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд, визначає Закон №1402-VIII.
8. Згідно із пунктом 2 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону №1402-VIII визнано таким, що втратив чинність з дня набрання чинності цим Законом, Закон України від 07.07.2010 №2453-VI "Про судоустрій і статус суддів", крім положень, зазначених у пунктах 7, 23, 25, 36 цього розділу.
9. Відповідно до частини першої статті 142 Закону №1402-VIII судді, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 років, жінками - пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", виплачується пенсія на умовах, визначених зазначеним Законом, або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання. До досягнення зазначеного віку право на пенсію за віком або щомісячне довічне грошове утримання мають чоловіки 1955 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 1) 61 рік - які народилися з 1 січня 1954 року по 31 грудня 1954 року; 2) 61 рік                6 місяців - які народилися з 1 січня 1955 року по 31 грудня 1955 року.
10. При цьому, суддя у відставці, який не досяг віку, встановленого частиною першою цієї статті, отримує щомісячне довічне грошове утримання. При досягненні таким суддею віку, встановленого частиною першою цієї статті, за ним зберігається право на отримання щомісячного довічного грошового утримання або, за його вибором, призначається пенсія на умовах, визначених Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (частина друга статті 142 Закону №1402-VIII).
11. Частиною третью статті 142 Закону №1402-VI передбачено, що щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.
Пенсія або щомісячне довічне грошове утримання судді виплачується незалежно від заробітку (прибутку), отримуваного суддею після виходу у відставку. Щомісячне довічне грошове утримання суддям виплачується органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України.
12. Відповідно до частини третьої статті 135 Закону №1402-VIII базовий розмір посадового окладу судді становить: 1) судді місцевого суду - 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року; 2) судді апеляційного суду, вищого спеціалізованого суду - 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року; 3) судді Верховного Суду - 75 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.
13. Розділом ХІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №1402-VIII передбачені певні особливості визначення розміру суддівської винагороди та щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці.
14. Так, пунктом 22 розділу ХІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 1402-VIII визначено, що право на отримання суддівської винагороди у розмірах, визначених цим Законом, мають судді, які за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердили відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначені на посаду за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом.
Судді, які на день набрання чинності Законом №1402-VIII пройшли кваліфікаційне оцінювання та підтвердили свою здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді, до 1 січня 2017 року отримують суддівську винагороду, визначену відповідно до положень Закону України від               7 липня 2010 року № 2453-VI "Про судоустрій і статус суддів".
До проходження кваліфікаційного оцінювання суддя отримує суддівську винагороду, визначену відповідно до положень   Закону України від 07.07.2010 № 2453-VI "Про судоустрій і статус суддів"   (пункт 23 розділу   ХІІ   Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1402-VIII).
Законом України від 16.10.2019 №193-IX "Про внесення змін до Закону України "Про судоустрій і статус суддів" та деяких законів України щодо діяльності органів суддівського врядування", який набрав чинності 07.11.2019, виключено пункти 22, 23 розділу ХІІ "Прикінцеві та перехідні положення", якими передбачалося, що право на отримання суддівської винагороди у розмірах, визначених цим   Законом, мають судді, які за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердили відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначені на посаду за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом; що до проходження кваліфікаційного оцінювання суддя отримує суддівську винагороду, визначену відповідно до положень   Закону України від 07.07.2010 № 2453-VI "Про судоустрій і статус суддів".
Розмір посадового окладу судді, крім зазначеного у пункті 23 розділу ХІІ "Прикінцеві та перехідні положення", становить з 01.01.2020: а) для судді місцевого суду - 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року; б) для судді апеляційного суду та вищого спеціалізованого суду - 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року (пункт 24 розділу   ХІІ   Прикінцевих та перехідних положень Закону №1402-VIII).
Пунктом 25 розділу ХІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №1402-VIII встановлено, що право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим   Законом, має суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді), або призначений на посаду судді за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим   Законом, та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого кваліфікаційного оцінювання або конкурсу.
У інших випадках, коли суддя іде у відставку після набрання чинності   Законом №1402-VIII, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень   Закону України від 07.07.2010 № 2453-VI "Про судоустрій і статус суддів". За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного   Закону.
Досліджуючи поняття "щомісячне довічне грошове утримання судді", Конституційний суд України у мотивувальній частині рішення від 14.12.2011 №18-рп/2011 вказав, що це утримання є самостійною гарантією незалежності судді та складовою його правового статусу, а правова природа щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та щомісячного грошового утримання діючого судді однакова, а самі ці поняття однорідні та взаємопов`язані, ідентичні, відрізняються лише за способом фінансування: судді у відставці виплату одержують з       Пенсійного фонду України за рахунок Державного бюджету, діючі судді - виключно з Державного бюджету України. У цьому ж рішенні Конституційний суд України також вказав про неможливість звуження змісту та об`єму гарантій незалежності суддів, а відповідно, матеріального та соціального забезпечення.
У   Рішенні Конституційного Суду України від 03.06.2013 № 3-рп/2013   (справа щодо змін умов виплати пенсій і щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці) зазначено, що визначені   Конституцією   та законами України гарантії незалежності суддів є невід`ємним елементом їх статусу, поширюються на всіх суддів України та є необхідною умовою здійснення правосуддя неупередженим, безстороннім і справедливим судом. Такими гарантіями є надання їм за рахунок держави матеріального забезпечення (суддівська винагорода, пенсія, щомісячне довічне грошове утримання тощо) та надання їм у майбутньому статусу судді у відставці. Щомісячне довічне грошове утримання судді спрямоване на забезпечення гідного його статусу життєвого рівня, оскільки суддя обмежений у праві заробляти додаткові матеріальні блага, зокрема, обіймати будь-які інші оплачувані посади, виконувати іншу оплачувану роботу.
Рішенням Конституційного Суду України від 18.02.2020 № 2-р/2020   визнані такими, що не відповідають   Конституції України   (є неконституційними), положення пункту 25 розділу   ХІІ   Прикінцеві та перехідних положень Закону №1402-VIII   зі змінами.
У вказаному рішенні (пункти 15-17) зазначено, що згідно з положеннями пункту 25 розділу ХІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №1402-VIII, право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим   Законом, має суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначений на посаду судді за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим   Законом, та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого кваліфікаційного оцінювання або конкурсу.
В інших випадках, коли суддя іде у відставку після набрання чинності цим   Законом, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень   Закону України від 07.07.2010 № 2453-VI "Про судоустрій і статус суддів". За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного   Закону.
Відставка судді є особливою формою звільнення його з посади за власним бажанням та обумовлена наявністю в особи відповідного стажу роботи на посаді судді; наслідком відставки є, зокрема, припинення суддею своїх повноважень з одночасним збереженням за ним звання судді і гарантій недоторканності, а також набуття права на виплату вихідної допомоги та отримання пенсії або щомісячного довічного грошового утримання (абзац четвертий підпункту 3.1 пункту 3 мотивувальної частини   Рішення Конституційного Суду України від 19.11.2013 №10-рп/2013).
Отже, судді, які вже перебувають у відставці      з об`єктивних причин не мають можливості пройти кваліфікаційне оцінювання на відповідність займаній посаді і пропрацювати після цього три роки, що є обов`язковою умовою для отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному   Законом № 1402-VIII. Встановлення різних підходів до порядку обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів порушує статус суддів та гарантії їх незалежності.
У зв`язку з викладеним,   Конституційний Суд України рішенням від 18.02.2020 у справі                №2-р/2020, пункт 25 розділу   XII   Прикінцевих та перехідних положень Закону №1402-VIII   визнав неконституційним.
Згідно з частиною першою статті 91 Закону України від 13.07.2017 №2136-VIII "Про Конституційний Суд України"   закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.
Статтею 152 Конституції України   передбачено, що закони та інші акти за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідають   Конституції України   або якщо була порушена встановлена   Конституцією України   процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності.
Таким чином, з дня   ухвалення Конституційним Судом України рішення від 18.02.2020 №2-р/2020, Закон №1402-VIII не містить норм, які по-різному визначали порядок обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці, тому позов підлягає до задоволення щодо перерахунку довічного грошового утримання позивача, як судді у відставці, саме з 19.02.2020.
Верховний Суд у постановах від 06.03.2019 у справі №638/12586/16-а та від 11.02.2020 у справі №200/3958/19-а висловлював правовий висновок, відповідно до якого правовою підставою для перерахунку раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці є факт зміни грошового утримання/складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.
Отже, перерахунок, який просить здійснити позивач обумовлений відновленням раніше порушених його прав з дати   ухвалення Конституційним Судом України рішення від 18.02.2020 у справі №2-р/2020.
З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанції про те, що позивач набув право на перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці, на підставі вказаної довідки з 19.02.2020, оскільки саме з цієї дати втратили чинність обмеження, встановлені пунктом 25 розділу ХІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №1402-VIII, згідно з якими право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим Законом, має суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначений на посаду судді за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цимЗаконом, та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого кваліфікаційного оцінювання або конкурсу.
Аналогічні правові висновки викладені Верховним Судом, зокрема, у постановах від 30 березня, 6 червня 2023 (справа №620/250/21, 120/7119/20-а, відповідно).
Щодо перерахунку позивачу щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 90%, колегія суддів зазначає, що після ухвалення вищезазначеного рішення Конституційного Суду України судді, які пройшли кваліфікаційне оцінювання та судді, які його не проходили, прирівняні у правовому статусі.
Єдина норма, яка регулює розмір щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці - це стаття 142 Закону №1402-VІІІ.
Згідно з частини третьої   статті 142 Закону №1402-VІІІ, щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.
Рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 09.08.2017 у справі №580/1413/17 встановлено, що стаж роботи позивача на посаді судді станом на дату виходу у відставку становить 29 років 06 місяців 01 день.
Відповідно до пункту 34 Розділу XII Прикінцеві та перехідні положення Закону №1402 судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим   Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).
Отже, позивач має право на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 68 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді (50 відсотків (20 років роботи) + 18 відсотків (9 років роботи на посаді судді понад 20 років х 2).
Саме таке відсоткове значення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці мало бути застосовано відповідачем, однак відповідачем під час проведення перерахунку не дотримано вимог   Закону №1402-VІІІ.
Отже, зменшуючи відсоткове значення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 68% на 50% відповідач діяв неправомірно, що є підставою для визнання таких дій протиправними.
Наведені у касаційній скарзі доводи не спростовують висновки судів попередніх інстанцій.
За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком судів попередніх інстанцій про те, що належним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання відповідача здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відповідно до статей 137, 142 Закону    №1402-VIII у розмірі 68 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, на підставі довідки територіального управління ДСА України в Черкаській області про суддівську винагороду №04-350/20 від 24.02.2020, починаючи з 01.03.2020, а також виплатити різницю між нарахованими та фактично отриманими сумами.
За змістом частини першої статті 350 КАС суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
Ураховуючи наведене, Суд не встановив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судами першої та апеляційної інстанцій рішень, а тому касаційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення судів попередніх інстанцій - без змін.
Керуючись статтями 139, 341, 343, 349, 350, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд -
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області залишити без задоволення.
Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 27 квітня 2021 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 липня 2021 року, залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і не оскаржується.

Суддя-доповідач                                                                                          В.М. Шарапа
Судді:                                                                                                              В.М. Кравчук                                                                                                                                  Т.Г. Стрелець