Справа № 991/238/24
Провадження 1-кс/991/244/24

ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД 
У Х В А Л А
12 січня 2024 року                                                                         м. Київ
Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
підозрюваного - ОСОБА_4 ,
захисників - адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Вищого антикорупційного суду клопотання захисника ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу, подане в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 42023000000001415 від 25.08.2023,
ВСТАНОВИВ:

10.01.2024 до Вищого антикорупційного суду надійшло вказане клопотання та яке на підставі протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду передане на розгляд слідчого судді Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 .

1.Зміст поданого клопотання

У поданому клопотанні зазначено, що ухвалою Вищого антикорупційного суду від 28.11.2023 до підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою з визначенням альтернативного запобіжного заходу у виді застави в розмірі 15 000 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 40 260 000 гривень та покладено ряд процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
Водночас, захисник вважає, що існують підстави для зміни запобіжного заходу в частині зменшення розміру застави та скасування обов`язків, передбачених п. 2, 9 ч. 5 ст. 194 КПК України, оскільки:
1) належна процесуальна поведінка підозрюваного та відсутність у сторони обвинувачення відомостей щодо вчинення ним незаконних дій спрямованих на перешкоджання кримінальному провадженню свідчать, що встановлені слідчим суддею ризики можливої протиправної поведінки ОСОБА_4 в повній мірі перестали існувати, а отже подальше обмеження прав і свобод останнього на підставі неіснуючих на цей час ризиків, які приймались слідчим суддею до уваги під час ухвалення первісного рішення, більше не можуть обґрунтовувати законність подальшого втручання держави у права ОСОБА_4 ;
2) встановлений ухвалою від 28.11.2023 розмір застави є непомірним та необґрунтованим. Так, визначаючи розмір застави, слідчий суддя виходив з доводів сторони обвинувачення про наявність в ОСОБА_4 у володінні значної кількості коштовного рухомого та нерухомого майна, вартість якого у разі відчуження здатна покрити заставу в розмірі, що значно перевищує максимальний розмір передбачений ч. 5 ст. 182 КПК України. 
Водночас, на цей час все належне ОСОБА_4 майно на підставі ухвал Вищого антикорупційного суду від 06.12.2023, 06.12.2023, 28.12.2023 та 08.01.2024 перебуває під повним або частковим арештом, що в повній мірі унеможливлює його відчуження до моменту скасування арешту, тому застава у розмірі 40 260 000 гривень не відповідає фактичному майновому стану підозрюваного;
3) покладений на ОСОБА_4 обов`язок носити електронний засіб контролю є для нього занадто обтяжливим та впливає на погіршення стану його здоров`я;
Окрім цього, за твердженням захисника, з перших днів експлуатації ОСОБА_4 електронного засобу контролю були виявлені технічні недоліки та його невідповідність заявленим технічним вимогам, що значно ускладнює виконання вказаного обов`язку. 
4) незацікавленість сторони обвинувачення у контролі за належним виконанням ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків, що свідчить про безпідставність обмеження останнього у вільному пересуванні територією України без отримання попереднього дозволу слідчого чи прокурора. 
При цьому, з початку дії процесуальних обов`язків ОСОБА_4 неодноразово відлучався за межі Хмельницької області, м. Києва та Київської області попередньо отримавши дозвіл детектива та відповідно кожного разу повертався в межі визначених в ухвалі адміністративно-територіальних одиниць. 
На переконання захисника, вказані обставини свідчать про наявність об`єктивних підстав для зміни застосованого до ОСОБА_4 запобіжного заходу у частині зменшення розміру застави до 908 400 гривень та скасування обов`язків не відлучатися за межі визначеного ухвалою населеного пункту без дозволу слідчого, прокурора або суду та носити електронний засіб контролю.

2.Позиції сторін у судовому засіданні

Захисники підозрюваного ОСОБА_4 - адвокати ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 клопотання про зміну запобіжного заходу підтримали з викладених у ньому підстав та просили його задовільнити.
Додатково зазначивши, що на даний час досудове розслідування у кримінальному провадженні № 42023000000001415 від 25.08.2023 завершено і стороні захисту надана можливість ознайомитись із зібраними слідством матеріалами. Так, на думку захисників, факт відкриття матеріалів досудового розслідування в порядку ст. 290 КПК України, зумовлює втрату актуальності ризиків, оскільки стороною обвинувачення зібрані всі необхідні докази для прийняття відповідного процесуального рішення про закінчення досудового розслідування. Вказаний факт свідчить про припинення дії ризику знищення чи спотворення речових доказів, оскільки орган досудового розслідування вже не може вчиняти дії, направлені на їх збирання. Окрім цього, відсутній і ризик впливу на свідків, оскільки вони вже допитані, їх позиція відома учасникам та зафіксована у відповідних протоколах допитів. Ризик переховування, на думку захисту, також повністю нівельовано, оскільки ОСОБА_4 здав до відповідних органів документи, які надавали йому право виїзду за кордон.
Також, захист звернув увагу не те, що ОСОБА_4 з дати проведення перших слідчих дій у кримінальному провадженні не чинив жодних перешкод кримінальному провадженню, дотримувався належної процесуальної поведінки та виконував усі покладені на нього процесуальні обов`язки. 
Підозрюваний ОСОБА_4 підтримав доводи зазначені його захисниками, просив задовольнити клопотання та змінити застосований до нього запобіжний захід. Зазначив, що незадовільний технічний стан електронного засобу контролю негативно впливає на його особистий комфорт та заважає вести звичне життя.
Прокурор ОСОБА_3 заперечувала проти задоволення клопотання. Обґрунтовуючи свою позицію зазначила, що 11.01.2024 дійсно було прийнято рішення про завершення досудового розслідування та надано можливість стороні захисту ознайомитись з матеріалами кримінального провадження. Проте, на думку прокурора, факт відкриття матеріалів не слугує безумовною підставою для того аби стверджувати, що раніше встановлені ризики припинили свою дію, в тому числі, враховуючи, що при застосуванні запобіжного заходу слідчим суддею було констатовано існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Зокрема, прокурор зазначила, що на її переконання, ризики можливого впливу на свідків, знищення речей та документів, які мають істотне значення для кримінального провадження та переховування від органу досудового розслідування або суду, враховуючи стадію на якій перебуває кримінальне провадження, продовжують існувати, а застава в меншому розмірі не зможе забезпечити належне виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та гарантувати, що підозрюваний не вдасться до дій направлених на реалізацію вказаних ризиків. Щодо посилання сторони захисту на непомірність застави зазначила, що слідчим суддею при обранні відповідного запобіжного заходу було належним чином досліджено матеріальний стан ОСОБА_4 та його сім`ї. Більше того, на думку прокурора, факт того, що застава за підозрюваного була внесена протягом кількох годин після постановлення відповідного рішення, свідчить про те, що визначений йому розмір застави не є для нього непомірним та цілком відповідає його фінансовому забезпеченню. 

3.Оцінка та висновки слідчого судді

Як вбачається з клопотання та доданих до нього матеріалів, детективами НАБУ здійснюється досудове розслідування, а прокурорами САП ОГП - процесуальне керівництво у кримінальному провадженні №42023000000001415 від 25.08.2023, у межах якого 21.11.2023 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 369 КК України.
28.11.2023 ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду у справі № 991/10283/23 щодо  ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді застави у розмірі 15 000 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 40 260 000 гривень.
28.11.2023 за підозрюваного ОСОБА_4 внесено заставу у вказаному розмірі, після чого його звільнено з-під варти та покладено відповідні процесуальні обов`язки, а саме: 
- прибувати до детектива, прокурора, слідчого судді або суду за кожним викликом залежно від стадії кримінального провадження; 
- не відлучатися без дозволу детектива, прокурора, слідчого судді або суду з Хмельницької області та м. Києва і Київської області з можливістю пересування між ними; 
- повідомляти детектива, прокурора, слідчого суддю або суд про зміну свого місця проживання; 
- утримуватися від спілкування з підозрюваним ОСОБА_8 , свідками та іншими особами з приводу обставин, викладених у письмовому повідомленні про підозру ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №42023000000001415 від 25.08.2023;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; 
- носити електронний засіб контролю.
Вирішуючи питання про можливість зміни запобіжного заходу, слідчий суддя виходить із таких міркувань.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 201 КПК України захисник підозрюваного, до якого застосовано запобіжний захід, має право подати клопотання про зміну запобіжного заходу. Згідно із ч. 4 цієї статті таке клопотання розглядається слідчим суддею згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
При цьому, кримінальне процесуальне законодавство не визначає переліку підстав для зміни запобіжного заходу за клопотанням сторони захисту, а ст. 201 КПК України вказує тільки на те, що до клопотання мають бути додані матеріали, якими обґрунтовуються доводи клопотання.
Зміна запобіжного заходу може полягати у зміні виду запобіжного заходу, скасуванні, зміні або покладенні додаткових обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, чи у зміні способу виконання цих обов`язків. 
Під час розгляду клопотання про зміну запобіжного заходу слідчий суддя не перевіряє обґрунтованість підстав застосування запобіжного заходу, а заявниками не можуть ставитися під сумнів висновки, які були покладені в основу такого рішення слідчого судді. Зміна запобіжного заходу передбачає виникнення після постановлення ухвали про застосування запобіжного заходу нових обставин, які свідчать про зміну обставин підозри, зміну або зменшення встановлених ризиків та впливають на виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків. Тому слідчий суддя не переглядає рішення про застосування запобіжного заходу, а на підставі наданих сторонами відомостей встановлює наявність нових обставин, які можуть вплинути на застосований до підозрюваного відповідний захід або його виконання та які виникають у зв`язку з плином часу досудового розслідування.
Тому, при розгляді питання про зміну запобіжного заходу слідчий суддя має виходити з того, чи доводить особа, яка подала відповідне клопотання, наявність обставин, які безпосередньо можуть вплинути на висновок про наявність обґрунтованої підозри або свідчать про зміну, зменшення чи збільшення встановлених ризиків кримінального провадження та/або впливають на виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
Проаналізувавши вказане клопотання, додані до нього матеріали, заслухавши доводи сторін щодо наявності таких обставин, слідчий суддя приходить до таких висновків.
Відповідно до положень ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом. Так, стороною захисту не надано жодних матеріалів, які б давали слідчому судді можливість оцінити наявність обґрунтованої підозри на час розгляду клопотання про зміну запобіжного заходу. Отже, при вирішенні поставленого питання, слідчий суддя не досліджує критерій обґрунтованої підозри.
Разом з тим, слідчим суддею встановлено, що як на достатні підстави для зміни застосованого до ОСОБА_4 запобіжного заходу, захист посилається на сумлінну процесуальну поведінку підозрюваного, відсутність ризиків перешкоджання кримінальному провадженню з огляду на завершення досудового розслідування, втрату актуальності підстав та причин, які були враховані слідчим суддею при первісному прийнятті рішення про застосування найсуворішого запобіжного заходу, непомірний розмір застави, та погіршення стану здоров`я підозрюваного.
Надаючи оцінку наведеним стороною захисту твердженням, слідчий суддя доходить висновку, що перебування кримінального провадження на стадії відкриття матеріалів у порядку ст. 290 КПК України, хоча і не може свідчити про прийняття кінцевих рішень у провадженні і не є безумовною підставою вважати, що всі раніше встановлені ризики, передбачені ст. 177 КПК України, припинили свою дію, проте перебування кримінального провадження на стадії завершення досудового розслідування свідчить про те, що стороною обвинувачення зібрані докази, які в подальшому будуть покладені в обґрунтування висунутого причетним особам обвинувачення, а тому відсутні підстави стверджувати, що існує ймовірна можливість вчинення підозрюваним дій направлених на знищення, псування чи приховування речових доказів та документів.
Водночас, на переконання слідчого судді, на даний час продовжує існувати ризик впливу на свідків, оскільки вказаний ризик існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом. 
Окрім цього продовжує існувати ризик переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду, що обумовлюється можливістю притягнення до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для підозрюваного наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання (злочин, у якому підозрюється ОСОБА_4 , передбачає виключно покарання у виді реального позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з конфіскацією майна або без такої (ч. 4 ст. 369 КК України). В свою чергу, застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у розмірі 40 260 000 гривень, зменшує до мінімуму ризик переховування від слідства та суду, чого не здатна забезпечити застава у меншому розмірі.
На думку слідчого судді, застава у меншому розмірі не зможе бути тим стримуючим фактором, який забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного протягом всього часу кримінального провадження і суттєво зменшить інтенсивність вказаних ризиків, з огляду на виключність обставин розслідуваного злочину, особисті дані підозрюваного, його роль та ступінь ймовірної залученості до злочинної діяльності, а також розмір коштів, які становлять предмет кримінального правопорушення. 
Щодо посилання сторони захисту на сумлінне дотримання покладених на підозрюваного обов`язків, слідчий суддя відзначає, що добросовісне виконання підозрюваним таких обов`язків не спростовує і не нівелює ризики, факт існування яких встановлено слідчим суддею при застосуванні запобіжного заходу. Дотримання ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків та утримання останнього від вчинення будь-яких протиправних дій не свідчить про істотне зменшення встановлених ризиків, як про це стверджує сторона захисту, натомість підтверджує, що визначений слідчим суддею розмір застави є таким, що достатньою мірою гарантує виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків і забезпечує його належну процесуальну поведінку в цьому кримінальному провадженні. 
Також, як підставу для зменшення розміру застави, захисники зазначали факт її непомірності для підозрюваного, посилаючись на накладення арешту на все належне йому майно.
Аналізуючи зазначене твердження, слідчий суддя вважає за доцільне заначити, що питання співмірності розміру застави із офіційно підтвердженими доходами підозрюваного та вартістю належного йому та членам його сім`ї майна було предметом розгляду слідчого судді при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, за результатом якого, оцінивши фінансовий стан підозрюваного, дані про його особу, а також обставини цього кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку про те, що загроза втрати застави у розмірі 15 000 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 40 260 000 гривень буде утримувати підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки та не буде для нього непомірною.
Окрім цього, слідчий суддя відзначає, що з наданих стороною захисту матеріалів, зокрема копії ухвали слідчого судді від 28.12.2023 (справа №991/102288/23) вбачається, що ОСОБА_4 та його дружина ОСОБА_9 є кінцевими бенефіціарними власниками корпоративних прав значної кількості юридичних осіб, зареєстрованих на території України. При цьому, факт накладення арешту на такі права жодним чином не впливає та не перешкоджає подальшій господарській діяльності таких підприємств і, які наслідок, отримання відповідного прибутку. Тому, твердження захисту про необхідність зменшення розміру застави через її невідповідність дійсному матеріальному стану підозрюваного, слідчий суддя відхиляє, з огляду на його необґрунтованість та об`єктивну суперечність попередньо встановленим обставинам. 
               На думку слідчого судді, застава у розмірі 40 260 000 гривень цілком відповідає фінансовим можливостям підозрюваного, не є для нього завідомо непомірною, не ставить ОСОБА_4 та його сім`ю у скрутне матеріальне становище та дійсно зможе забезпечити виконання останнім своїх процесуальних обов`язків та буде найбільш пропорційним заходом на теперішній час, який збалансує інтереси суспільства, держави та підозрюваного. 
       З огляду на викладене, слідчий суддя доходить висновку, що стороною захисту не повідомлено жодних нових обставин, що не досліджувались слідчим суддею та не були враховані при застосуванні запобіжного заходу щодо ОСОБА_4  або які б з`явились у зв`язку з плином часу досудового розслідування, що свідчать про відсутність на цей час підстав для зменшення розміру застави, тому в цій частині клопотання сторони захисту не підлягає задоволенню.
Водночас, як вже було зазначено, зміна запобіжного заходу може полягати не лише у зміні виду запобіжного заходу, а й у скасуванні, зміні або покладенні додаткових обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК, чи у зміні способу виконання цих обов`язків.
При цьому, підставами для скасування, зміни або покладення додаткових процесуальних обов`язків є обставини, які або існували під час прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу, але про які не було відомо сторонам, або виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу.
Як вбачається з наданих сторонами матеріалів, слідчий суддя приймаючи рішення про доцільність покладення на підозрюваного ОСОБА_4 процесуальних обов`язків, про скасування яких просить сторона захисту, зокрема носити електронний засіб контролю та не відлучатися без дозволу детектива, прокурора, слідчого судді або суду з Хмельницької області та м. Києва і Київської області з можливістю пересування між ними, керувався необхідністю мінімізації встановлених ризиків та забезпеченням можливості здійснення контролю за переміщенням підозрюваного.
Однак, враховуючи відомості про існуючі в підозрюваного проблеми зі здоров`ям та погіршення його стану за останній місяць, необхідність періодичного проведення медичного обстеження, зокрема магнітно-резонансної томографії, що вбачається із наданих стороною захисту медичних висновків, слідчий суддя доходить висновку про існування об`єктивних підстав для скасування обов`язку носити електронний засіб контролю, оскільки вказаний обов`язок може в подальшому негативно впливати на стан здоров`я ОСОБА_4 та призводити до надмірного фізичного дискомфорту. 
Відтак, слідчий суддя доходить висновку про те, що обов`язок носіння електронного засобу контролю є занадто обтяжливим для підозрюваного та неспівмірним із завданнями кримінального провадження, оскільки негативно впливає на стан здоров`я підозрюваного.
Водночас, слідчий суддя вважає, що на цьому етапі кримінального провадження відсутні підстави для скасування обов`язку отримання підозрюваним попереднього дозволу у випадку виникнення в нього необхідності виїзду за межі визначеної території, зокрема Хмельницької області, м. Києва і Київської області. Так, слідчий суддя відзначає, що стороною захисту не надано жодних відомостей, які б свідчили, що детектив чи прокурор вдаються до будь-яких зловживань та чинять перешкоди для вільного пересування підозрюваним територією України. Натомість, із наданих сторонами пояснень вбачається, що заяви підозрюваного про надання йому дозволу на виїзд розглядаються стороною обвинувачення у відповідності до закону, з дотриманням розумних строків та без необґрунтованих відмов у їх задоволенні.
Отже, на думку слідчого судді, ті незручності які обумовленні вказаним обов`язком, про які зазначає сторона захисту, не є занадто обтяжливими для підозрюваного та не впливають на якість його життя. 
Поряд з цим слідчий суддя враховує, що вказаний обов`язок забезпечує можливість відслідковування місцеперебування та переміщення підозрюваного, оскільки існує об`єктивна необхідність в здійсненні контролю за його пересуванням, а враховуючи скасування обов`язку носити електронний засіб контролю такий обов`язок буде дієвим для унеможливлення реалізації встановленого ризику переховування. 
       Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя доходить висновку про наявність підстав для часткового задоволення заявленого захисником клопотання.

На підставі викладеного, керуючись статтями 176, 177, 182, 194, 201, 372, 376 КПК України, слідчий суддя, 
ПОСТАНОВИВ:

1.Клопотання захисника ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу, подане в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 42023000000001415 від 25.08.2023, - задовольнити частково.
2.Скасувати покладений на підозрюваного  ОСОБА_4 обов`язок, передбачений п. 9 ч. 5 ст. 194 КПК України - носити електронний засіб контролю. 
3.В іншій частині вимог клопотання захисника - відмовити. 
3. Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її оголошення.

Слідчий суддя                  ОСОБА_1